
English: 
My Friends, It’s a true honor to be here
with you tonight. That honor is doubled by
having vp biden and secretary kennedy with
us. Thank you gentlemen for coming. To Mort
Halperin and the J-Street Board of directors,
thank you for having me. And congratulations
to Ambassadors Kaplan, Solomon, and Sussman
for this honor. I am inspired by your commitment
to the state of Israel: to its security and
to our shared principles of justice, peace

iw: 
חברים,
זה כבוד גדול להיות כאן אתכם הערב
והכבוד מוכפל בכך שסגן הנשיא ביידן והמזכיר קרי כאן אתנו
תודה לכם נכבדי על שהגעתם
למורט הלפרין ולדירקטוריון ג'יי סטריט
תודה שאתם מארחים אותי.
וברכות לשגרירים קפלן, סולומונט וססמן.
מחוייבתכם למדינת ישראל מעוררת בי השראה
מחויבות לבטחונה ולעקרונותינו המשותפים
של צדק, שלום וסולידריות.

English: 
and solidarity. Thank you.
Friends, I know you’ll join me here in concern
for the victims of today’s bus explosion
in Jerusalem and that you, as I, said your
prayers and wishes for their speedy recovery.
We are full of gratitude for our soldiers
and police officers that risk their own lives
every day, to allow us to live ours safely.
My grandfather Yitzhak, was born in Tel Aviv
in the 1930s. He was 14 when he quit school
and joined the Palmach, the pre-state army
together with many other young people to build

iw: 
תודה
חברים
אני יודעת שכולכם שותפים לדאגה לקורבנות הפיגוע באוטובוס בירושלים
ושגם אתם, כמוני, נושאים תפילות ואיחולי החלמה מהירה לפצועים.
אנחנו מלאי הכרת תודה לחיילים ולשוטרים
שמסכנים את חייהם כל יום כדי לאפשר לנו לחיות את שלנו בשלום
סבי, יצחק, נולד בתל אביב בשנות השלושים
הוא היה בן 14 כשעזב את בית הספר והתגייס לפלמ"ח
הצבא שקדם למדינה
יחד עם צעירים רבים נוספים

English: 
us a state. He died when I was only 9 years
old. But one of the most memorable moments
of our childhood was when he took our family
to a reunion of the Palmach. Saba Yitzhak
held my hand, and brought me to meet his legendary
commander Yitzhak Rabbin. Then our admired
prime minister. Rabin sat there in the sun,
his face shiny red, and patiently asked each
one of us children what we wanted to be when
we grew up.
I was 8 at the time, and still struggling
between deciding whether to be a writer or
an astronaut. Thinking about it today, I wish
I had used that rare chance to ask the two

iw: 
כדי לבנות לנו מדינה
הוא מת כשהייתי רק בת תשע
אבל אחד מהזכרונות המשמעותיים של ילדותי היה כאשר הוא לקח אותי ואת משפחתי לאיחוד הפלמ"ח.
סבא יצחק לקח את ידי והוביל אותי לפגוש את מפקדו האגדי, 
יצחק רבין
אז ראש ממשלתינו הנערץ.
רבין ישב שם בשמש, פניו אדומים ובוהקים,
ובסבלנות שאל את כל אחד מהילדים סביבו מה אנחנו חולמים להיות כשנגדל.
הייתי בת שמונה באותו זמן, ונאבקת בין ההחלטה להיות סופרת לבין להיות אסטרונאוטית.
כשאני חושבת על זה היום, אני מצטערת שלא ניצלתי את ההזדמנות הנדירה שניתנה לי
לשאול את שני היצחקים איך הם הצליחו לגרום להכל לקרות.

English: 
Yitzhaks how they made it all happen. How
they made the dream of millions of people,
of thousands of years come to life. How they
build the miracle that is Israel. I didn’t
know then, how crucial that question would
still be today. Because today, 68 years after
its establishment, our beloved Israel is at
a crossroads. Yes we stand on firm lengths
that will never be uprooted. We have strong
arms to defend ourselves. We have rich and
fertile minds as is evident in Israel’s
many contributions to the world. But we still
lack one critical component.
We have not yet decided what kind of nation
we want to be. A society that strives for

iw: 
איך הם הפכו חלום של מיליוני אנשים, למשך אלפי שנים לרקום עור וגידים.
איך הם בנו את הנס שהוא מדינת ישראל.
לא ידעתי אז כמה קריטית תהיה שאלה זו גם היום.
מפני שהיום, 68 שנים אחרי היווסדה,
מדינת ישראל האהובה שלנו נמצאית בצומת דרכים.
כן, אנחנו עדיין עומדים על רגליים איתנות שלעולם לא יעקרו.
יש לנו זרועות חזקות כדי להגן על עצמינו.
יש לנו מוחות עשירים ופוריים, שתרומתם ניכרת ברחבי העולם.
אבל עדיין חסר לנו רכיב קריטי אחד-
- טרם החלטנו איזו אומה ברצוננו להיות.

English: 
greatness or a society that sanctifies force.
One that prides itself on being a moral beacon
or one that forgets its own compassion. One
that enacts the principles of our declaration
of independence and offers complete equality
of rights to all its inhabitants regardless
of religion, race or sex, or one that forgets
their very own vision of its founders.
Our grandparents refused to embrace a narrative
of victimhood. They took their destiny in
their hands and with great courage against
all the odds, they built us a wonderful state.

iw: 
חברה ששואפת לגדולה
או אומה שמקדשת את כוח הזרוע
אומה שמתגאה בעליונותה המוסרית
או כזו שלא יודעת חמלה
אומה שמגלמת את עקרונות מגילת העצמאות
ומציעה שויון זכויות חברתי ומדיני גמור לכל אזרחיה
ללא הבדל דת, גזע ומין.
או כזו ששוכחת את חזונם של מייסדיה.
סבותינו סירבו לאמץ את נראטיב הקורבנוּת
הם לקחו את גורלם בידיהם, ובאומץ גדול כנגד כל הסיכויים בנו לנו מדינה לתפארת
אולם הפרוייקט הזה טרם הושלם
ואף אוסיף כי כל יום שעובר ללא פעולה

English: 
But this project is unfinished. And I dare
say, every day without action puts this project,
our future, at greater risk.
Friends our struggle today is between those
who believe in progress and the future to
those who cling to the status quo and the
past. I am 30 years old. My generation has
already suffered through 2 intifadas, and
now a third. Our bodies and souls are scared
by the suicide bombings of our youth. We lost
brothers and sisters and dear friends in the
wars of recent years. And these past 6 months,
we have confronted a new kind of Palestinian
terror that has already taken the lives of
dozens and injured hundreds. This my friends
is the status quo.

iw: 
מציב את הפרוייקט האדיר הזה
ואת העתיד שלנו
בסכנה רבה
חברים, המאבק שלנו היום הוא בין אלו שמאמינים בפרוגרסיביות ובעתיד
לבין אלו בנאחזים בסטטוס קוו ובעבר.
אני בת 30, הדור שלי סבל כבר שתי אינתיפאדות,
ועכשיו שלישית
הגוף והנפש שלנו מצולקים בשל פיגועי ההתאבדות שחווינו בילדותינו.
איבדנו אחים, אחיות וחברים יקרים במלחמות השנים האחרונות.
ובששת החודשים האחרונים,
התעמתנו עם סוג חדש של טרור פלסטיני
שכבר גבה את חייהם של עשרות ישראלים ופצע מאות.
זהו, חברים, ה"סטטוס קוו".

iw: 
זהו סטטוס קוו של שני עמים שמדממים אחד אל תוך השני,
מפתחים שנאה שגוברת
הולכים ומקצינים
זהו סטטוס קוו שמרחיק את ישראל מבנות בריתה ומהקהילה הבינלאומית.
סטטוס קוו של ישראל שמאבדת את עצמה
שמאבדת תקווה
חברים, לאזרחי ישראל מגיע יותר מ"הסטטוס קוו"
זה לא רק סכינים וטילים שהורגים אותנו
זו האינרציה
הפסיביות אל מול אתגרים גדולים
אני מדברת לעיתים קרובות עם מתנחלים ואנשי ימין. אני שואלת אותם:
מהם הפתרונות?

English: 
A status quo of two peoples, bleeding into
each other, developing ever more hatred growing
ever more extreme. A status quo of an Israel
increasingly distanced from our international
allies. A status quo of an Israel losing itself,
losing hope. My friends the people of Israel
deserve more than this status quo.
Its not only missiles and knives that are
killing us, its inertia. Passivity in the
face of great challenges. I often speak to
young settlers and people on the right. I

English: 
ask them, where do you see us in 10, 20, 50
years time? The answer: we are always going
to live in a perpetual battle. This is our
destiny. Well the people of Israel deserve
more than this.
While todays right wing leadership offers
no vision, we offer a solution. It may not
be simple, and it may not be perfect, but
it is the only solution with promise for our
future. We must present the Israeli public
with a clear cut choice. Either annexation
of the territories with million of Palestinians
who live there and the end of Israel as a
jewish and democratic state or a two state
solution, one that bears risks but risks that

iw: 
איפה אתם מדמיינים אותנו בעוד 10, 20, 50 שנים מהיום?
והתשובה: "אנחנו לנצח נחיה במלחמה מתמדת."
"זהו גורלינו."
ובכן לאזרחי ישראל מגיע יותר מזה
בעוד הנהגת הימין בימינו נטולת חזון,
אנחנו מציעים פתרון
זה לא פשוט, ויתכן שאינו מושלם
אבל זה הפתרון היחיד במבטיח את עתידינו.
עלינו להציב בפני הציבור הישראלי הכרעה בין שני תרחישים
 
סיפוח השטחים יחד עם מיליוני הפלסטינים שחיים שם
ובכך לחסל את חזון המדינה היהודית והדמוקרטית
או פתרון שתי המדינות
פתרון הכרוך בסיכונים

iw: 
אך סיכונים אלו אינם משתווים לסכנה שבהיעדר פעולה.
אנחנו יכולים לגרום לזה לקרות
לפני ארבע וחצי שנים בלבד, המחנה החברתי היה רדום לחלוטין.
השיח נשלט על ידי רטוריקה של דה לגיטימציה לפרוגרסיביות לצד הצעות חוק קיצוניות.
אבל מתוך אותה אווירת ייאוש צמחה המחאה החברתית הגדולה ביותר בהיסטוריה של ישראל
והובילה מאות אלפים לרחובות לדרוש צדק חברתי.
רק שנה לאחר מכן, כאשר ישבתי בוועדת הכספים של הכנסת יחד עם צוות מתנדבים

English: 
are nonetheless outweighed by the danger of
inaction. We can make it happen.
Only 4.5 years ago, the progressive camp was
completely dormant. Rhetoric that delegitimized
progressives and extremist legislation attempts
dominated discourse. But it was from that
atmosphere of despair that the biggest social
protest in the history of Israel arose: bringing
100s of thousands to the streets to demand
social justice. Only a year later, as I sat
on the finance committee of the Knesset, along
with a team of volunteers, we exposed a secret

iw: 
חשפנו את התקציב הסודי שעשה שימוש בכספי ציבור ככלי לשחיתות ולסחר-מכר פוליטי.
נלחמנו במערכת הזו, כדי להבטיח שכל ישראלי יקבל את חלקו השווה.
הכנסת היא אחד הפרלמנטים הראשונים בעולם בהם פועלת ועדת שקיפות
שלי יש את הכבוד לעמוד בראשה.
חברים, בדיוק באותו אופן
שבו חוללנו מהפכה מול האתגרים שניצבו בפני ישראל בזירה הכלכלית ובנושא שקיפות המדינה
הגיעה העת לחולל מהפכה בסכסוך הישראל-פלסטיני
סקרים מראים שאפילו היום, אחרי כמעט עשור של היעדר פעילות,
רוב הישראלים תומכים בפתרון שתי המדינות.

English: 
state budget that used public funds as a tool
for political horse trading and corruption.
We fought that system because every Israel,
every Israeli, deserves an equal share. Today,
the Knesset is one of the first parliaments
in the world to have a transparency committee
that I have the honor of chairing.
My friends, in that exact same way that we
have revolutionized Israel’s economic and
transparency challenges, it is now time to
revolutionize the Israeli-Palestinian conflict.
Polls show, that even today, after nearly
a decade of devastating inaction, the majority

English: 
of Israelis support a 2 state solution. Nearly
100% of Israel’s security and military elite,
are steadfast supporters of that solution
too. They all know that is much more secure
for us to be able to defend ourselves from
a defined border. Even the Israeli right,
agrees that we need to separate ourselves
from the west bank to achieve more security.
You know how I can tell? Because they have
been in government for most of the past 20
years, and they have never and will never
annex the settlements.
They have a majority to do that, a majority
in Knesset, but they know, that this would
be the end of the Zionist Project. And although
the majority of Israelis support a 2 state

iw: 
כמעט 100% מהצמרת הביטחונית
תומכים ברעיון שתי המדינות אף הם.
הם יודעים שישראל תגן על עצמה טוב יותר בהנתן גבולות מוגדרים
אפילו הימין הישראלי מסכים שיש צורך להפרד מהגדה המערבית לשם הגברת הביטחון
כיצד אני יודעת?
מפני שהם החזיקו בשלטון במשך רוב 20 השנים האחרונות, והם מעולם לא סיפחו את ההתנחלויות - וגם לעולם לא יספחו בעתיד.
יש להם את הרוב לשם כך בכנסת
אבל הם יודעים שזה יהיה סופה של הציונות.
ולמרות שרוב הישראלים תומרים בפתרון שתי המדינות

iw: 
רובם לא מאמינים כי קיים פרטנר בצד הפלסטיני.
אנשים חוששים מאיך יראה היום שאחרי הסכם שלום.
הם מפחדים שהגדה המערבית תהפוך למוקד טרור נוסף
ושטילים יפלו על נמל תעופה בן גוריון.
בעוד גורלה של ישראל נמצא בידינו,
ארה"ב יכולה לסייע לקדם את השלום בכך שתבטיח את ביטחונה של ישראל תוך תרגום מחוייבותה לאמצעי הגנה פראגמטיים.
עלינו להבטיח את עתידה של מדינת ישראל
ועלינו לעשות זאת היום.
וכשאני אומרת היום, אני מתכוונת לכך
מדובר בסוגיה דחופה
לצד כל יום שחולף, ולצד כל כל נפש שמאבדת תקווה,

English: 
solution, most don’t think we have a partner
in the Palestinians. People are afraid of
what the day after a peace agreements might
look like. They are afraid of the west bank
becoming another terror haven and of rockets
falling on Ben Gurion airport.
While the fate of Israel lies in our own hands,
the United States can help advance peace by
guaranteeing Israel’s security and by translating
this commitment into pragmatic safeguards.
We must make Israel’s future secure. And
we must do it today. And when I say today,
I mean it. This is an urgent matter. With
every passing day, with every soul who begins

English: 
to despair, with every stabbed body, the ability
to reach a just solution is diminished. We
have no time to lose, we need everyone with
us. Every former IDF commander, every thinker,
every spiritual leader, every activist, we
need them, and we need you, with us, now.
My friends, everywhere in the world, we see
politicians who capitalize on fear. Politicians
who try to tell us that dreaming is childish.
And of course, they would prefer if we do
not dream. Because the only thing they can
offer us, today’s reality of corruption,

iw: 
לצד כל גוף שנדקר, היכולת להגיע לפתרון צודק פוחתת.
אין לנו זמן לאבד
אנחנו צריכים את כולם לצידינו
כל מפקד במילואים בצה"ל,
כל הוגה, כל מנהיג רוחני, כל פעיל חברתי
אנחנו צריכים אותם, ואנחנו צריכים אתכם אתנו עכשיו.
חברים, בכל מקום בעולם, אנחנו רואים פוליטיקאים שעושים הון פוליטי מיצירת פחד בציבור.
פוליטיקאים שמנסים לומר לנו שלחלום זה "ילדותי"
הם כמובן יעדיפו שלא נחלום
כי הדבר היחיד שיש להם להציע לנו הוא מציאות של שחיתות, חמדנות וסבבי מלחמה בלתי פוסקים - זהו אינו חלומו של איש.

iw: 
הפחד מובן. אנחנו חיים בעולם מסוכן.
אבל פחד אינו אסטרגיה פוליטית.
ופחד, יותר מהכל, מעולם לא היה מהות הציונות.
הציונית היא הפיכת הבלתי אפשרי - לאפשרי.
אלו שבאמת משנים את העולם, הם אלו שמעזים לחלום.
אני ציונית גאה, במפני שאני גאה במורשתם של מנהיגים שהעזו לחלום
והם מצאו את הדרכים הפרגמטיות ביותר להגשים את החלומות שלנו
הדרך היחידה להלחם בפוליטיקה של פחד היא באמצעות פוליטיקה האמיצה של תקווה.

English: 
greed, and endless cycles of wars, is the
dream of no one. Fear is understandable, we
are living in a dangerous world. But fear
is not a political strategy. And fear more
than anything, was never the essence of zionism.
Zionism is about making the impossible happen.
Those who really move the world, are those
that dare to dream. I am a proud Zionist,
because I’m proud to follow a tradition
of leaders who dare to dream and they have
found the most pragmatic ways of making our
dreams come true. The only way to fight the
politics of fear is with bold politics of

English: 
hope. It is also the most Israeli way of doing
that.
Our national anthem is titled, Hatikvah, the
hope. Hope can move mountains, it can win
wars. Hope is the single best engine for making
a better world. Zionism was born of hope,
hope is Zionism.
And our hope is for a real security. Our hope
is for every Israeli to have the same opportunity
no matter where or to whom they were born.
Our hope is for an Israel where Jewish traditions
flourish, constantly evolving, open to all
streams of judaism, allowing each one of us

iw: 
זו גם הדרך הכי ישראלית לעשות זאת.
ההמנון הלאומי שלנו נקרא "התקווה".
תקווה יכולה להזיז הרים,
היא יכולה לנצח מלחמות.
התקווה היא המנוע היחיד והטוב ביותר ליצירת עולם טוב יותר.
הציונות נולדה מתוך תקווה. תקווה היא ציונות.
והתקווה שלנו היא לביטחון אמיתי.
התקווה שלנו היא שלכל ישראלי תהיה הזדמנות שווה, בלי קשר למקום בו נולד ולזהות הוריו.
תקוותינו, היא לישראל בה המסורת היהודית פורחת ומתפתחת כל הזמן
שפתוחה לכל זרמי היהדות ומאפשרת לכל אחד מאיתנו להתחתן, לאהוב ולחיות לפי אמונתו.

English: 
to marry, to love, to live, according to our
own beliefs. Our hope is for every Arab Israeli
child to feel fully Israeli the way a Jewish
Israeli child would. Our hope is for an Israel
that forever retains its special nonpartisan
relationship with the United States. Our hope
is for an Israel that is based on solidarity,
where we really fight for each other, not
only in war but in our day to day lives. The
generation that established Israel understood

iw: 
תקוותינו היא של ילד ערבי ירגיש ישראלי במלוא מובן המילה, בדיוק כמו ילד יהודי.
תקוותינו היא שישראל תשמר לעד את הקשר הייחודי והבלתי מפלגתי שלה עם ארה"ב.
תקוותינו היא לישראל בה מתקיימת סולידריות אמיתית, בה אנחנו נלחמים זה לצד זה לא רק במלחמות אלא גם בחיי היומיום.
דור בוני הארץ הבין לא רק את כוחה, אלא גם את הכרחיותה של התקווה.

English: 
not only power but the necessity of hope.
Since our current leaders do not provide it,
we must offer that hope. And we must display
that courage to turn that hope for peace,
into reality.
The Israeli Author Yoram Kaniuk was the first
person who tried to convince me to get into
politics during the social protest movement
of 2011. Kaniuk was born just down the
street from Saba Yitzhak in the very same
year. In the famous book, 1948, he wrote about
the war of independence in which he served.
He wrote “ its a mistake to think that we

iw: 
היות ומנהיגינו הנוכחיים לא מספקים לנו אותה, זוהי חובתינו לייצגה.
עלינו להפגין את האומץ להפוך את אותה תקווה לשלום למציאות.
הסופר הישראלי, יורם קניוק, היה האדם הראשון שניסה לשכנע אותי להכנס לפוליטיקה
בזמן המחאה החברתית ב-2011
קניוק נולד במורד הרחוב מסבא יצחק
ובדיוק באותה השנה בדיוק.
בספרו המפורסם "1948" הוא כתב על מלחמת העצמאות בה שירת
הוא כתב: " טעות לומר שלחמנו על הקמת המדינה הזאת.
שכן מנין ידענו איך מקימים מדינות?

English: 
fought to build a new state. What did we know
about building a new state? Like anyone has
ever done something like this before. We fought
because we were destined to perform miracles.”
My friends, we too are destined to perform
miracles. Together we will. Thank you.

iw: 
מישהו עשה את זה לפנינו?
.... נחלמנו כי הוטל עלינו לחולל נסים."
חברים, גם אנחנו נועדו לחולל ניסים.
. ויחד נחולל אותם
תודה.
