
English: 
- [Instructor] As we've already
seen, the 5th Century BCE
starts off with Athens and
Sparta and various Greek
city-states fighting on
the same side against
the Persian invaders.
But as we saw in the last
video, as soon as the Persians
are dealt with, tensions
start to rise between Athens
and Sparta and their various allies.
Sparta gets worried that
the Athenian Navy is looking
maybe a little bit too
strong, they were decisively
important in the Second Persian Invasion,
and they build this Delian
League, whose purpose
is to go on the offensive
against the Persians,
but more and more so it
was starting to look like
an Athenian empire.
And a lot of this you can
imagine, it's like a game of Risk.
The more you take over, the
more resources you have,
the more that you can
build more ships and have
more soldiers so that you
can take on even more.
So as Sparta and Athens
are starting to become more

Polish: 
- [Nauczyciel] Jak już widzieliśmy, V wiek p.n.e.
zaczyna się dla Aten, Sparty i innych greckich
miast-państw walką po tej samej stronie
przeciw Perskiej inwazji.
Ale jak ostatnio powiedzieliśmy, gdy tylko Persowie
odchodzą, napięcia zaczyna rosnąć między Atenami
i Spartą i ich sprzymierzeńcami.
Sparta martwi się, że ateńska flota jest
może nieco zbyt silna,
była kluczowa podczas drugiej inwazji Persów,
no i stworzyli Związek Delijski, którego celem
była walka ofensywna z Persją,
ale coraz bardziej zaczął wyglądać
jak imperium Aten.
Wszystko to przypomina granie w Ryzyko.
Im więcej podbijesz, tym więcej masz surowców,
tym więcej możesz budować statków
i powoływać żołnierzy, żeby podbić nawet więcej.
Tak więc w miarę jak Sparta i Ateny coraz

Bulgarian: 
Както вече видяхме, пети век
преди новата ера започва с това,
че Атина, Спарта и други
гръцки градове-държави
воюват в съюз  срещу персийските 
нашественици.
В последното видео видяхме, че
веднага след изгонването на персите,
се появява напрежение между Атина, 
Спарта и някои техни съюзници.
Спарта се притеснява от това, че 
Атинската флота изглежда прекалено силна,
след решителната ѝ намеса при
второто персийско нашествие.
Атина също така основава
Делоския морски съюз, чиято цел
е нападение над персите,
но все повече започва да прилича 
на Атинска империя.
Това много прилича на игра 
на Монополи.
Колкото повече придобиваш,
толкова повече ресурси имаш,
можеш да построиш повече кораби
и да имаш повече войници,
така че можеш да придобиваш 
още и още.
Спарта и Атина си съперничели
все повече,

Polish: 
mocniej rywalizują, Sparta czuje się zagrożona przez ateńskie
wpływy i surowce i siłę ich wojska.
W ostatnim filmie widzieliśmy
trzęsienie ziemi w Sparcie, mniej więcej
w czasie, gdy Sparta szykowała się
na Ateny, co osłabiło Spartę mocno.
Heloci się zbuntowali, niewolnicy Sparty.
Ateny wysłały hoplitów by pomóc Spartanom.
ale Spartanie nabrali podejrzeń i ich odesłali.
Punktem kulminacyjnym jest potyczka
pomiędzy Megarą i Koryntem, które historycznie
są sprzymierzeńcami Sparty, ale Ateny decydują się interweniować,
sprzymierzają się z Megarą, a to już krok za daleko
dla Spartan, którzy wypowiadają wojnę,
którą zwie się pierwszą wojną peloponeską.
Nie jest to wielka wojna peloponeska,
tylko pierwszy tak otwarty konflikt
pomiędzy Spartanami i Ateńczykami.
Te konflikty trwają mniej więcej

English: 
and more rivals, Sparta's
getting insecure about Athens'
influence and their resources,
and their military power.
And we even saw it in
the last video, you have
an earthquake in Sparta,
potentially right around
the same time that Sparta
was planning an invasion
of Athens, leaving the
Spartans vulnerable.
There's a Helot uprising,
these Spartan slaves.
The Athenians send Hoplites to
apparently help the Spartans
but the Spartans are
suspicious of it and they
send them back.
And then it culminates
with the skirmish you have
between Megara and Corinth,
which were historically
two Spartan allies, but
Athens decides to take sides,
gets an alliance with Megara,
and that's one thing too many
for the Spartans, and so they declare war,
and you have what's called
the First Peloponnesian War.
But that's not the Peloponnesian
War, that's the first
time that you start
having very open conflict
between the Spartans and the Athenians.
And these conflicts last
for, on the order of about

Bulgarian: 
като Спарта изпитвала несигурност
относно влиянието на Атина
и нейните ресурси, 
както и нейната военна мощ.
Видяхме в последното видео, че
в Спарта имало земетресение,
вероятно в същия момент, в който
Спарта планирала нападение
срещу Атина, което направило
спартанците много уязвими.
Имало въстание на илотите, 
тези спартански роби.
Атиняните изпратили хоплити,
които да помогнат на Спарта,
но спартанците били подозрителни
и ги върнали обратно.
Всичко това достига кулминация,
когато възниква конфликт
между Мегара и Коринт,
които били исторически
съюзници на Спарта, но
Атина решила да вземе страна
и се съюзила с Мегара. Това вече
преляло чашата на търпението
за спартанците, които обяливи война.
Това е така наречената
Първа пелопонеска война.
Но това не е същинската Пелопонеска 
война, а просто първият път,
когато се появява открит конфликт
между спартанците и атиняните.
Подобни конфликти продължили
през следващите 15 години,

Polish: 
15 lat i kończą się tak zwanym
pokojem 30-letnim.
Ale jak się okazało, pokój 30-letni trwał
zaledwie 15 lat.
I przez cały ten czas napięcie wciąż rosło.
Związek Delijski, czyli stronnictwo Aten,
imperium Aten,
jest coraz potężniejsze.
Ateńska flota jest coraz potężniejsza.
Ponownie wszystko się kumuluje
w początek tej zasadniczej wojny peloponeskiej,
tej, którą ludzie mają na myśli,
kiedy mówią o wojnie peloponeskiej.
W 431 r. p.n.e. król Sparty
zdecydował się, lub może lepiej by powiedzieć: został przekonany do,
gdyż sam był dość sceptycznie nastawiony,
przekonany do inwazji na Attykę.
O Attyce jeszcze usłyszycie nie raz.
To ten region o tutaj, ten mały,

English: 
15 years, and they're
ended with what's called
the Peace of 30 Years.
But as we will see, this
Peace of 30 Years only lasts
about 15 years.
And the whole time,
tensions continue to arise.
The Delian League, or you could
call it the Athenian power,
the Athenian empire I should say,
is getting more and more powerful.
The Athenian Navy is getting
more and more powerful.
And once again, things
culminate, and now this is
the beginning of the
actual Peloponnesian War,
the thing that people are
referring to when they talk
about the Peloponnesian War.
In 431 BCE, the King of Sparta is
convinced or is, I guess
you could say he is
influenced to, even though he
himself was somewhat skeptical
of the idea, he decides to invade Attica.
Attica's something
you'll hear a lot about.
It is this region right
over here, this little

Bulgarian: 
и завършили с така наречения
30-годишен мир.
Но както ще видим, 30-годишният
мир продължил само 15 години.
През цялото време напрежението
продължавало да расте.
Делоският морски съюз, който 
може също да бъде наречен Атинска империя,
ставал все по-мощен.
Атинската флота ставала 
все по-мощна.
Нещата достигнали кулминация
със същинската Пелопонеска война,
която се има предвид, когато 
се говори за Пелопонеската война.
През 431 г. пр.н.е. Царят на Спарта
бил убеден, или по-точно повлиян,
макар самият той да бил
скептичен в някаква степен,
той решил да нападне Атика.
Атика е нещо, за което
ще чуваш често.
Това е тази област ето тук,

Bulgarian: 
това малко парче земя,
на което се намира Атина.
Това е първата фаза
на Пелопонеската война,
която се нарича Архидамова война
по името на спартанския цар,
който донякъде неохотно
решава да нападне Атика.
Значи това е първата фаза,
Архидамовата война.
В Архидамовата война
най-съществените елементи са
Спарта с нейната мощна армия,
която извършва продължаващи
атаки върху Атика,
и атиняните с тяхната мощна флота,
която осъществява нападения
в Пелопонес
по протежение на егейския бряг.
Значи това са атиняните,
ще направя атиняните
и спартанците в два различни цвята.
Ето така.
Спартанците ще са в червено,
атакуват Атика със своята армия,
докато
атиняните в светло синьо
идват тук

Polish: 
wystający skrawek lądu, na którym leżą Ateny.
Pierwsza faza wojny peloponeskiej
bywa określana wojną archidamijską, za imieniem króla Sparty,
który dość niechętnie zaatakował Attykę.
To faza pierwsza, wojna archidamijska.
Wojna archidamijska wyglądała tak,
że Spartanie z ich dominującą armią
wielokrotnie atakują Attykę,
a Ateńczycy z ich dominują flotą
wielokrotnie urządzają rajdy na Peloponez
i wzdłuż wybrzeża Egejskiego.
Tutaj mamy Ateńczyków, właściwie zrobię
Ateńczyków i Spartan w różnych kolorach.
Spartanie na czerwono
atakują Attykę lądem, a teraz
Ateńczycy na jasnoniebiesko tędy

English: 
out-jutting of land, that Athens is on.
And this first phase of
the Peloponnesian War
is called the Archidamian War,
named for the King of Sparta
who somewhat reluctantly
decides to invade Attica.
And so that's stage one, Archidamian War.
And the Archidamian War,
its essential ingredients
are you have Sparta with its dominant army
going and having repeated
attacks onto Attica,
and the Athenians with their dominant navy
going and having raids
throughout the Peloponnese
and along the Aegean Coast.
So here you have the Athenians,
let me do the Athenians
and the Spartans in two
different colors, actually.
So here you go.
Let's do the Spartans in this red color,
attacking Attica with their
army, and now let's have
the Athenians with this
light blue color coming here

Bulgarian: 
и атакуват в различни точки
на Пелопонес
и егейското крайбрежие, като
разширяват своето влияние.
В края на първата фаза, която
продължава известно време,
продължава 10 години и завършва
с така нареченият Никиев мир,
който трябвало да продължи 50 години,
но ще видиш, че той изобщо
не е продължил толкова дълго.
Спорадичните конфликти продължили,
и в 415 година атиняните
решили да разширят своето влияние.
Спомни си, че това прилича
на игра на Монополи, колкото повече
градове-държави придобиеш,
толкова повече граждани
ще плащат данъци, толкова
повече войници можеш да имаш,
колкото повече богатства имаш,
толкова повече кораби можеш да построиш.
Така атиняните решили да предприемат
плаване чак до Сиракуза...
само да изясним къде е Сиракуза,
тя се намира ето тук
на брега на Сицилия.
Това е голямо разстояние
в древния свят.
Те решили да преплават целия
този път до Сиракуза,

Polish: 
atakują w różnych punktach
Peloponezu i morza Egejskiego, dalej rozszerzając
swój wpływ.
Ta pierwsza faza się kończy, a trochę ona trwała,
trwała przez 10 lat, kończy się
pokojem Nikiasza,
ale chociaż miał to być 50-letni pokój,
to jak zobaczymy, nie przetrwał zbyt długo.
Potyczki trwają i w 415 roku Ateńczycy
mówią hej, chcemy więcej władzy.
To jak w grze Ryzyko, im więcej
podbijesz miast-państw, tym więcej obywateli
płaci podatki, tym więcej masz żołnierzy,
więcej zasobów, więcej stoczni,
które budują statki.
Więc Ateńczycy wpadli na wspaniały pomysł wyprawy
do Syrakuz, i żeby nie było niedomówień,
Syrakuzy leżą tutaj na wybrzeżu Sycylii.
To długi dystans jak na starożytność.
Wpadli na pomysł wyprawy do Syrakuz,
które chcieli podbić i tak powiększyć

English: 
and attacking various
points, various points
on the Peloponnese and in
the Aegean, further extending
their influence.
Now that first phase ends, and
it goes on for quite a bit,
it goes on for about 10 years, ends with
the Peace of Nicias, but as you will see
and that was actually intended
to be a 50-year peace,
but you'll see it
doesn't last long at all.
The skirmishes continue,
and in 415, the Athenians
say hey, we want to extend our power.
Remember, it's like this
game of Risk, the more
city-states you take over,
the more citizens that
you're able to tax, the
more soldiers you will have,
the more wealth you will
have, the more shipbuilding
capability you will have.
So the Athenians get this
great idea to sail all the way
to Syracuse and just to be
clear where Syracuse is,
Syracuse is over here
on the coast of Sicily.
Now this is a long distance
in this ancient world.
They get this idea to sail
all the way to Syracuse
to try to take it over,
and essentially to extend

Polish: 
swoje imperium.
I tak w 415 roku wyprawili się
na podbój Syrakuz i jest to katastrofa.
Flota została zniszczona,
obywatele Syrakuz otrzymali
pomoc ze Sparty i tak grecka flota
jest zniszczona.
Często uważa się to za drugą fazę
wojny peloponeskiej.
To jest atak na Syrakuzy.
Atak na Syrakuzy, nieudana próba Aten
na podbój Syrakuz.
Ten okres trwa całe dwa lata,
bo to nie żart, zebrać tyle floty i wysłać
na Syrakuzy.
Teraz wchodzimy w trzecią fazę,
trzecią fazę wojny peloponeskiej,
pozwólcie, że nieco przewinę.
Trzecia faza często zwana jest

English: 
their empire.
So this right over here is
in 415, this long voyage
to take over Syracuse,
and it is disastrous.
The fleet that tries to go
is able to be destroyed,
and they get the folks in
Syracuse are able to get
the assistance of the Spartans,
and so that Greek fleet
is destroyed.
And this is often viewed
as the second phase
of the Peloponnesian War.
And so this is the Attack at Syracuse.
Attack at Syracuse, the failed
attempt of the Athenians
to get Syracuse, to get Syracuse.
And this is a two-year period
of time, because once again,
this is no joke to send
your navy and to try to get
at Syracuse.
And then that takes us
into the third phase,
the third phase of the Peloponnesian War,
let me scroll this over a little bit.
The third phase is often
called the Ionian War.

Bulgarian: 
за да опитат да я завладеят
и да разширят империята си.
Това става през 415 година,
това дълго плаване
за завладяване на Сиракуза,
което било катастрофално.
Флотата, която трябва да отплава,
може да бъде разрушена,
а Сиракуза може да поиска помощ от
Спарта, така че атинската флота била разрушена.
Това често се разглежда като
втора фаза на Пелопонеската война.
Значи това е нападението
на Сиракуза.
Нападението на Сиракуза,
пропадналият опит на атиняните
да завладеят Сиракуза.
В този двегодишен период, понеже,
пак повтарям,
не е шега работа да изпратиш флотата си
и да се опиташ да завладееш Сиракуза.
Така стигаме до третата фаза,
третата фаза на Пелопонеската война,
само ще преместя малко екрана.

Polish: 
wojną jońską.
Jonia to region dzisiejszego
zachodniego wybrzeża Turcji.
Wiele miast-państw, które były częścią
imperium Aten zaczyna się buntować.
Jak się domyślacie, Spartanie wspomagają
te bunty, bo chcą osłabić Ateńczyków
jak tylko się da.
Nazywa się to też czasami wojną dekelejską.
Dekeleja, zapewne źle to wymawiam,
to mała wioska o tutaj na końcu Attyki,
miała strategiczne położenie i wpadła
w ręce Spartan i stąd wojna dekelejska,
W trakcie tej trzeciej fazy Spartanie
otrzymali pomoc od Persów.
Zwróćcie uwagę, że to był wróg, który zjednoczył
Spartę i Ateny przeciwko sobie,
ale to było kiedyś.

English: 
Ionian War.
Ionia is this region
that's now in modern day,
off the coast of modern-day Turkey.
You have many of the
city-states that were part of
this Athenian empire,
they're starting to revolt.
You can imagine that the
Spartans are trying to help
those revolts because they're
trying to get the Athenians
wherever they are.
This is often also
called the Decelean War.
Decelea, I'm probably
not pronouncing it well,
is a little village right over
here at the top of Attica,
and it was a strategic
location that went over
to the Spartans and that's
where the Decelean War
gets its name.
But over the course of this
third phase, the Spartans
get help from the Persians.
Remember this was their enemy,
they had unified the Spartans
and Athenians had unified
against the Persians,
but some time has passed.

Bulgarian: 
Третата фаза често се нарича
Йонийска война.
Йония е тази област, която
се намира на крайбрежието
на днешна Турция.
Тук има много градове-държави,
които са част от Атинската империя,
които започнали да се бунтуват.
Вероятно се досещаш, че спартанците
подпомагали тези бунтове,
защото се опитвали да навредят
на атиняните по всички възможни начини.
Често се нарича също и Декелейска война.
Декелея, може би 
не го произнасям правилно,
е малко селце ето тук отгоре
в Атика,
което било стратегическа точка,
което било завзето от спартанците
и откъдето носи името си
Декелейската война.
При тази трета фаза на войната
спартанците получили помощ от персите.
Спомни си, че те били техни врагове,
че спартанците били в съюз
с атиняните срещу персите, но
това е било преди време.

Bulgarian: 
Изминали са 70 или 80 години
и спартанците искали
да се сдобият с категорична победа.
Те получили помощ от персите
и накрая през 405 г. пр.н.е.
се състояла решителната битка
при Егоспотами,
извинявам се на всички гърци,
които може да ме слушат,
знам, че произношението ми
не е идеално, нито даже близко
до идеалното, но това била
решителна победа
ето точно тук за спартанците.
Те успели да разгромят
атинската флота,
което довело...
което е решителна победа
и после през 404; това е в 405 г.;
през 404 г. пр. н.е.
атиняните се предали и свършила
прочутата Пелопонеска война,
в която победили спартанците.
Но това не е велика победа, 
защото сигурно можеш да си представиш,
че е имало разрушени градове,
големи части от Гърция
били отслабени, и това
давало възможност
да бъдат атакувани отвън.
Както ще видим в следващото столетие,
през четвърти век преди новата ера

English: 
We're now 70 or 80 years later,
and the Spartans say hey,
we want to win this thing decisively.
They get the help of the
Persians and finally in 405 BCE
there's decisive naval
battle at Aegospotami,
and I'm sorry to all of you
Greeks out there that might
be listening, I know my
pronunciation is not perfect
or close to perfect, but
this is a decisive victory
right over here for the Spartans.
They're able to destroy the Athenian Navy,
and that causes, that's
the decisive victory,
and then in 404, this is in 405, in 404,
the Athenians surrender and
the famous Peloponnesian War
is over, the Spartans are victorious.
But it's not a great victory
because as you can imagine,
you have towns that have
been destroyed, large parts
of Greece have been weakened,
and it leaves the whole area
open to attack from others.
And as we will see in the next
century, in the 4th century,

Polish: 
Teraz jesteśmy 70, 80 lat później i Spartanie mówią
hej, chcemy ich całkiem pokonać.
Otrzymują pomoc od Persów i w końcu w 405 r. p.n.e.
odbywa się decydująca bitwa morska  u ujścia Ajgospotamoj
i przepraszam wszystkich Greków, którzy mogą
tego słuchać, wiem, że źle to wymawiam,
jest to decydujące zwycięstwo
dla Spartan.
Zdołali zniszczyć flotę Ateńską,
przez co jest to zwycięstwo decydujące,
bitwę stoczono w 405, a w 404 r p.n.e.
Ateny poddają się i słynna wojna peloponeska
kończy się zwycięstwem Spartan.
Nie jest to jednak chwalebne zwycięstwo,
unicestwiono całe miasta, wielkie obszary
Grecji zostały osłabione, przez co cały region
jest otwarty na ataki innych.
I jak zobaczymy w następnym stuleciu, IV wieku,

Polish: 
Filip Macedoński
zdoła wykorzystać to osłabienie.
Macedończycy są spokrewnieni
z Grekami, a on wykorzysta
to osłabienie, które jest skutkiem tych wojen
w V wieku do zaatakowania Greków,
czego skutkiem jest właściwie ich zjednoczenie.

English: 
we have Phillip of Macedon,
or Macedon depending on how
you want to pronounce it,
who's able to use that
vulnerable, and the
Macedonians or the Macedonians
they are related to the
Greek people, but he's able
to use that vulnerability
that happens over the course
of the 5th century to attack
the city-states of Greece,
but he actually is able to unify them.

Bulgarian: 
се появява Филип Македонски,
зависи как се произнася,
който успял да използва
тази уязвимост, и македонците,
които са свързани с гърците,
но успели
да използват тази уязвимост,
която се появила  през пети век,
за да атакуват градовете-държави
в Гърция,
и всъщност да ги обединят.
Преведено от екипа на "Образование без раници" с подкрепата на посолството на САЩ в България
