
English: 
As we round out the Golden Age, there are a number of writers
we could talk about who bucked its ideals. But there is one name we must talk about --
Alfred Bester. He is the grandfather of cyberpunk and the man who gave us Solomon Grundy
But perhaps, most importantly, he's the man who taught
generations to come that science fiction could have a reverent irreverence to it and still survive.
Bester's beginnings are perhaps the least unusual of any of our Golden Age authors:
He grew up, went to college. worked in PR, then tried his hand at writing sci-fi.
But there's one interesting stop along the way: the University of Pennsylvania's Philomathean Society.
The Philomathean's Society was an academic society filled with lively discussion and literary debate
But perhaps most interesting is its motto;

iw: 
בעודנו מסיימים את תור הזהב
נוכל לדבר על מספר כותבים
שמחו ברעיונותיו.
אבל יש שם אחד
שאנחנו חייבים לדבר עליו.
אלפרד בסטר.
הוא הסבא של הסייברפאנק
והאיש שהביא לנו
את סולומון גראנדי.
אם כי אולי הכי חשוב,
הוא האיש שלימד
את הדורות הבאים
שאפשר לכבד מדע בדיוני
בחוסר כבוד
ועדיין לשרוד.
אקסטרה מד"ב
התחלותיו של בסטר
הן אולי הכי לא שגרתיות
מסופרי תור הזהב שלנו.
הוא גדל,
הלך למכללה,
עבד ביחסי ציבור,
ואז ניסה לכתוב מד"ב.
אך יש תחנה אחת מעניינת
לאורך הדרך.
האגודה הפילומתית
באוניברסיטת פנסילבניה.
האגודה הפילומתית
הייתה אגודה אקדמאית
מלאת דיונים תוססים
ודיוני עימות ספרותיים.
אך אולי הכי מעניין,
הוא המוטו שלה
ואפילו לא קצת
בגלל העובדה הצורמת
שהוא בלטינית

English: 
not for the slightly jarring fact that it's in Latin (while the word "philomathean" is very Greek)
but because of what it says.
The motto is from Virgil, "Sic Itur Ad Astra" and it can be translated a few ways such as:
"So we go to the stars", "Such is the way to the stars" or,
somewhat more loosely, "The stars my destination" -- a phrase which will come up again before we're done.
Bester's entry into sci-fi though comes in the form of a contest.
He submitted a sci-fi story ti Thrilling Wonder Stories and promptly got rejected.
But the editors liked him. So they helped him clean up the piece and when their magazine held an amateur writers
competition, they urged him to submit it. He won and it was off to the races
But is that whole amateur sci-fi competition thing pulling at your brain and sounding vaguely familiar?
Well
that's because it was the exact same
competition that Heinlein decided not to enter because the top prize was less than what Campbell's

iw: 
בעוד שהמילה "פילומתית"
יוונית למדיי,
אלא בגלל משמעותו.
מקור המוטו מורגיליוס,
סיק איטור אד אסטרה
וניתן לפרשו בכמה דרכים.
כגון,
"פני יגיעו לכוכבים"
"פני הדרך לכוכבים"
או משהו קצת רופף,
"פני מועדות לכוכבים".
משפט שיחוזר בשנית
לפני שנסיים.
אם כי כניסתו של בסטר למד"ב
מגיעה בצורת תחרות.
הוא שלח סיפור מד"ב
ל-"סיפורים המצמררים".
וכנראה דחו אותו.
אבל העורכים אהבו אותו.
אז הם עזרו לו
לסדר את היצירה,
וכשהמגזין שלהם
ערך תחרות לכותבים חובבים,
הם דחקו בו לשלוח אותה.
הוא זכה,
והלך ישר למרוץ.
אבל האם כל התחרות חובבים
למד"ב
גורמת לכם לגרד לכם את הראש
ונשמעת לכם מוכרת מאיפה שהוא?
בגלל שזאת בדיוק אותה תחרות
שהיינליין החליט
לא להירשם אליה
כי הפרס למקום ראשון

iw: 
היה פחות ממה שקמפבל שילם
ב-"סיפורים מרהיבים"
לסיפורים רגילים שעמדו ברף.
מעניין מה היה קורה
אם שניהם שלחו את סיפוריהם?
אוי,
שאלות של קווי זמן חלופיים.
סטיתי מהנושא.
לאחר זכייתו,
בסטר החל להוציא סיפורים.
הוא עלה בדרגות
והחל להוציא אותם
ב-"סיפורים מרהיבים" בעצמו.
אז ב-1942
שניים מהעורכים שעבד איתם
בסצנת המדע-בדיוני
עברו לחברת קומיקס מבטיחה
בשם "דטקטיב קומיקס".
הם דחקו בבסטר
לבוא אליהם בהקדם.
וכך הוא לקח את כישרונותיו
לעולם הקומיקס.
הוא עבד על סופרמן
והפקח הירוק.
מביא לנו דמויות
כמו ונדל סבאג'
וסולומון גראנדי.
ובכך עזר לחזק
את הקשר בין קומיקס ומד"ב.
הוא עבד שם ארבע שנים
עד שאשתו רולי
הצביעה לו על כוחו הגובר
של הרדיו.
בהיותה שחקנית רדיו מבוססת
וקולה הראשון של לויס ליין
בהרפתקאות סופרמן,
היא ראתה את ההתעניינות הגוברת
לסוגה הבדיונית במדיה.

English: 
Astounding Stories was paying for regular stories that made the cut.
I wonder what would have happened if they'd both ended up submitting their stories? Oh
Alternate timeline questions. I digress. With his win, Bester started turning out stories.
He graduated up the ranks and started publishing in Astounding himself. Then in
1942, two of the editors he'd worked with on the science-fiction beat, moved to an up-and-coming comics company called
Detective Comics. They urged Bester to come right for them. And so he took his talents to the comic world.
He worked on Superman and Green Lantern,
giving us characters like Vandal Savage and Solomon Grundy, and, in doing so, helped cement the link between comics and sci-fi.
He worked there for four years until his wife Raleigh pointed him towards the growing power of radio. A
well established radio actress herself, and the first voice of Lois Lane on The Adventures of Superman,
she saw the increasing desire for genre fiction in the medium.

English: 
And when a writing spot opened up on one of the detectives shows
she was familiar with, she urged Alfred to apply. He did and he got it.
Eventually, he would write for things like The Shadow and Charlie Chan.
But by 1950, the science fiction bug had him again, and he returned to writing sci-fi short stories.
Unfortunately, he was met with disappointment; not because his stories were rejected,
but because Campbell had embraced L. Ron Hubbard and was promoting pseudoscience.
So Bester decided his work with Astounding was done, and it's here his greatest work begins
He starts penning novels -- the first of which was called The Demolished Man.
It's a reverse mystery; in a world where telepathy is common, no murder has been committed for seventy years.
With thoughts read, crimes are stopped before they are committed; but one rich and powerful man wants to commit a murder.
The only question is,
"How can he do it?"

iw: 
וכשהתפנתה משרת כותב
באחת מסדרות הבלשים שהכירה
היא דחקה באלפרד להירשם.
הוא נרשם,
והשיג את המשרה.
בסופו של דבר,
הוא כתב לדברים כמו "הצל"
ו-"צ'ארלי צ'אן".
אבל עד 1950
שוב נדבק בג'וק המד"ב.
והוא חזר לכתוב
סיפורי מד"ב קצרים.
לרוע המזל,
התאכזבו ממנו.
לא משום שדחו את סיפוריו,
אלא משום שקמפבל קיבל
את ל. רון האבארד
וקידם פסאודו-מדע.
אז בסטר החליט
שעבודתו עם המגזין נגמרה.
וכאן עבודתו הגדולה התחילה.
הוא החל לכתוב רומנים.
הראשון שביניהם נקרא
"האיש המושמד".
הוא תעלומה הפוכה.
בעולם בו הטלפתיה נפוצה
אף רצח לא נעשה כבר 70 שנה.
בעזרת קריאת מחשבות
עוצרים פשעים
לפני שמבצעים אותם.
אבל איש אחד עשיר וחזק
רוצה לרצוח.
השאלה היחידה:
איך יעשה את זה?

iw: 
הספר זכה בפרס הוגו הראשון
לספר הטוב ביותר,
וביסס את משבצת הכתיבה החיונית
בזכותה בסטר התפרסם.
הוא יצר דמויות רבות כוח,
אשר מתקיימות
במעמדות החברה הגבוה
אם כי ברמה מסוימת,
חשו שהחברה משמיצה אותן.
חשו שזלזלו בהן
או עשו עמן עוול.
זה ניכר אותם
עם החלון המושלם פנימה.
ביכולתם לראות
את כל השחיטות והניוון
שדרגות החברה הגבוהה הכילה,
כשהם בעצמם עברו בעדה.
אם כי עבורי
את הזר שמסתכל פנימה
מדגימים הכי טוב
בספר המד"ב הבא שלו.
"פני מועדות לכוכבים".
אדם נטוש על ספינה,
הרחק בלב חלל.
כל שאר הצוות מת.
כל יום,
הוא רק שורד.
משנורר לאוכל ומים,
באחד החללים הבטוחים
בספינה ההרוסה.
אז לבסוף,
לאחר שחיכה זמן כה רב
חללית נוספת עוברת.
הוא שולח להם אות מצוקה,
אבל הם פשוט
משאירים אותו לגסוס.

English: 
The book won the very first Hugo Award for Best Novel and established the critical slot of writing that Bester would be known for.
He created characters of great power functioning at the highest levels of society
but who on some level felt maligned by society; felt slighted or wronged.
This made them outsiders with the perfect window in. They could see all of the corruption and decadence that the upper echelons of society
contained as they themselves walked through it.
But to me,
this "outsider looking in" view is perhaps best exemplified in his next sci-fi novel: "The Stars My Destination". A
man is stranded on a ship far, far out in space.
Everyone else on the crew is dead, Each day, he just survives,
scrounging for food and water in one of the last safe spaces on the wrecked ship.
Then, finally, after so much waiting, another vessel passes by. He sends them an SOS;
but they simply leave him to die

iw: 
משהו בו מאבד את זה.
בעוד שקודם הסכים
לקבל את החיים
עכשיו הוא רואה אותם
אחוז טירוף
והוא משתגר ברחבי החלל.
היכולת להשתגר
אינה נדירה בחברה,
אבל היכולת שלו לקפוץ
לא נראתה בעבר.
אם כי הכוח
הוא רק התחלת התפתחותו
לאיש חדש.
האיש שהוא צריך להיות.
במהפך בסגנון
"הרוזן ממונטה כריסטו",
הוא לומד את היכולות הדרושות
כדי לחדור לשורות החברה
הגבוהות ביותר
כדי למצוא
מי השאיר אותו לגסוס.
ואז לתבוע את נקמתו.
הסיפור השפיע
על ויליאם גיבסון,
מייקל מורקוק,
סמואל ר. דילייני,
ג'ו הלדרמן,
רוברט סילברברג,
ואפילו סטיבן קינג.
כנראה כי הראה בזמנו
אלטרנטיבה לכתיבת דור הזהב.
זה אפל,
זה עוסק בנפש האדם,
ולא מפחד להתמודד עם הרעיון
שעושר החברה הגדל

English: 
Something in him snaps; where he was willing to simply accept life before, now
he seizes it with a frenzy and he teleports across space. Now,
the ability to teleport isn't uncommon in this society;
but the magnitude of his jump is
unheard of. This power though, is just the start of him developing into a new man; the man he needs to become. In
a Count of Monte Cristo-esque
transformation, he learns the skills
he requires to infiltrate the highest tiers of society in order to find out who it was that left him to die. And
then to exact his revenge
This story influenced William Gibson, Michael Moorcock, Samuel R
Delaney, Joe Halderman, Robert Silverberg and even Stephen King.
Probably because it showed an alternative to the Golden Age writing of the time.
It's gritty, it deals with the human psyche, and it's unafraid to confront the idea that the growing wealth of society

English: 
might actually strip away some of its humanity. And it does it all with an irreverence that gets us away from the
"serious men doing serious things"
stereotype of the Golden Age. And, as, such it's a precursor of what's to come . But
before we can talk about all of the things that it's a precursor to, we must first talk about the great masters
Tolkien and Herbert -- the two people who have had more influence on genre fiction than perhaps any others.
Now we're going to take a season break.
but join us again in a few months when we dive into Lord of the Rings and Dune.
This is gonna be amazing! I'm freaking out a little bit. And it begs the question,
"I wonder what spice you'd put on second breakfast." We'll see you then!

iw: 
למעשה עלול לעקור
חלק מהאנושיות שבה.
והוא עושה את כל זה
בחוסר כבוד שמרחיק אותנו
מהאנשים הרציניים,
שעושים דברים רציניים,
הסטריאוטיפ של תור הזהב.
וככזה הוא מבשר על הבאות.
אבל לפני שנדבר
על כל הדברים שבישר על בואם
ראשית עלינו לדבר
על המאסטרים הגדולים:
טולקין והרברט.
שני האנשים שהשפיעו
על הסוגה הבדיונית
אולי יותר מכל אחד אחר.
אנחנו הולכים לקחת
הפסקה לעונה,
אבל הצטרפו אלינו
עוד כמה חודשים,
כשנצלול אל שר הטבעות
וחולית.
הולך להיות מדהים.
אני קצת מתחרפן פה.
והשאלה הנדרשת:
אני תוהה איזה מרקוח (גם "סם\תבלין")
שמים בארוחת בוקר שנייה?
נתראה!
תורגם ע"י
Dr_Ellert
"האיש המושמד" בהוצאת מסדה
בתרגומו של חנוך לבבי.
"פני מועדות לכוכבים"
הוצאת עם עובד וינשוף
בתרגומו של עמנואל לוטם.
"אקסטרו" בהוצאת עם עובד,
בתרגומו של עמנואל לוטם

English: 
You
