
Polish: 
- [Narrator] W ostatnim filmiku
widzieliśmy coś, co zostało nazwane
pierwszą wyprawą krzyżową,
która była, z Europejskiego punktu widzenia,
sukcesem.
Zdołali odbić spory obszar Ziemi Świętej
z rąk muzułmanów.
Cesarstwo Bizantyjskie zdołało odzyskać
spory kawał Anatolii
od Turków Seldżuckich, którzy też byli muzułmanami
i przez następnych kilka dekad,
Europejskie panowanie nad Ziemią Świętą
tylko się utwierdzało.
Oto powiększona wersja tego, jak to wyglądało,
możecie tu zobaczyć państwa krzyżowe,
które tam powstały, lub te krzyżowe królestwa,
bo, jak wskazałem w poprzednim filmie,
nawet pomimo tego, że celem krzyżowców miała być
pomoc dla Bizancjum w odbiciu ziem, jak widzicie,
kiedy już krzyżowcy zdobyli Ziemię Świętą,
to, w większości, zatrzymali ją dla siebie
i ustanowili te królestwa.
Więc, jesteśmy gdzieś tutaj.
Jesteśmy gdzieś tu na osi czasu.

English: 
- [Instructor] Where we
left off in the last video,
we had seen what would
eventually be called
The First Crusades,
and it was, from a European point of view,
seemed successful.
They were able to take
back much of the Holy Land
from Muslim rule.
The Byzantine Empire was able to take back
a significant chunk of
the Anatolian Peninsula
from the Seljuk Turks,
who were also Muslim,
and over the next few decades,
this European rule over the Holy Land
only gets consolidated.
This is a zoomed in version
of what it looked like,
and you can see these Crusader states
that were set up, or
these Crusader kingdoms,
and, as I pointed out in the last video,
even though the Crusades
were apparently to help
the Byzantines reclaim
land, as you can see,
when the Crusaders took the Holy Land,
they, for the most part,
kept it for themselves
and sat up these kingdoms.
So, we are about here.
We are about here on our timeline.

Bulgarian: 
В предишното видео
разгледахме важното събитие, наречено
Първи кръстоносен поход.
От европейска гледна точка
той изглежда успешен.
Кръстоносците превземат много от Светите земи
под мюсюлманско управление.
Византийската империя си връща
огромна част от полуостров Мала Азия (Анатолия)
от селджукските турци, които също са мюсюлмани,
и през следващите няколко десетилетия
европейското управление 
върху Светите земи се затвърждава.
Ето така изглежда регионът след 
Първия кръстоносен поход.
Можеш да видиш кръстоносните държави,
които са основани, т.е. 
това са кралства на кръстоносците.
Както подчертах в предишния видео урок,
въпреки че кръстоносният поход цели да помогне
на византийците да си възвърнат територии, 
както видяхме,
когато кръстоносците превземат Светите земи,
те задържат по-голямата част от тях за себе си
и основават тези кралства.
В момента се намираме ето тук 
на нашата линия на времето.

English: 
Now, as we fast forward
a little over a decade,
as we get to the middle
of the 12th century,
you do have the Muslims
being able to take back
some of the territory.
In particular, Edessa and Aleppo,
and so this spawns what
will eventually be known
as the Second Crusade,
and it's really the second
of many crusades.
Now, these are what historians
consider the official
numbered crusades, but there
were many other crusades
in this time period, in roughly
this 200 year time period
during the High Middle Ages.
You had crusades against
Germanic non-Christians
in Northern Europe.
You had crusades in Spain
in order to retake land
from the Muslims, which they
had for several hundred years,
what's known as the Reconquista.
So, after Aleppo and Edessa were taken,
you have the Second
Crusades, which end up being
quite unsuccessful, and
it really doesn't change
what the Middle East looks like,
but then, as you get to
the end of the 12 century,
you have a significant event.

Polish: 
Przenieśmy się nieco ponad dekadę w przyszłość
do połowy XII wieku,
kiedy muzułmanie zdołali odbić
nieco terytorium.
Konkretnie Odessę i Aleppo,
co stanie się przyczyną dla później tak nazwanej
drugiej wyprawy krzyżowej i jest to druga
z wielu krucjat.
Tutaj widać te, które historycy uznają za oficjalne
numerowane wyprawy, ale było wiele innych krucjat
w tym okresie czasu, w przeciągu około 200 lat
podczas pełnego średniowiecza.
Miały miejsce krucjaty przeciw Germańskim poganom
w północnej Europie.
Również krucjaty w Hiszpanii, celem odbicia ziemi
z rąk muzułmanów, ktorzy władali nią przez kilka stuleci,
co jest też znane jako rekonkwista.
Więc, po tym, jak Aleppo i Odessa zostały zdobyte,
miała miejsce druga wyprawa krzyżowa, która
nie miała powodzenia i nie zmieniła nic
w wyglądzie Bliskiego Wschodu,
lecz później, pod koniec XII wieku,
mamy bardzo doniosłe wydarzenie.

Bulgarian: 
Сега, тъй като се пренасяме напред 
с малко над едно десетилетие,
стигаме до средата на XII век,
мюсюлманите са успели да си върнат 
обратно част от териториите.
По-точно – Едеса и Алепо.
Това става причината за Втория кръстоносен поход.
Той е вторият от многото 
последвали кръстоносни походи.
Тук са отбелязани официално 
номерираните кръстоносни походи,
но има и други походи в този период 
от около 200 години
през Същинското Средновековие.
Има кръстоносни походи срещу 
германските езичници в Северна Европа.
Има кръстоносни походи 
в Испания за връщане на земи
от мюсюлманите, 
които те владеят от няколко столетия,
познати като Реконкиста.
Да се върнем на превземането на Алепо и Едеса
и Втория кръстоносен поход, 
чийто неуспешен край
в действителност не променя
начина, по който Средният изток изглежда.
Но в края на XII век имаме друго важно събитие.

Bulgarian: 
През 1187 г. султан Салах ад-Дин
често наричан Саладин, 
успява да превземе Йерусалим
и по-голямата част от Светите земи.
Това се случва след около 90 години управление
на Йерусалим от западноевропейците,
чрез тези кръстоносни кралства,
така че падането на Йерусалим 
има сериозен отзвук на Запад.
Това става причината за Третия кръстоносен поход.
Третият кръстоносен поход има известни успехи.
По време на този поход западноевропейските крале 
печелят много военни победи.
Включват се Филип II от Франция,
английският крал Ричард I,
известен още като Ричард Лъвското сърце,
и императорът на Свещената Римска империя 
Фридрих Барбароса.
Когато казвам Свещената Римска империя,
трябва да имаш предвид земите 
на средновековна Германия.
Когато имперската армия отива в Светите земи,
Фридрих Барбароса се удавя в една река.
Това е много обезкуражаващо за неговите войници,

English: 
In 1187, you have the Sultan Salah ad-Din,
often known as Saladin, being
able to retake Jerusalem
and much of the Holy Land.
Remember, this is after
roughly 90 years of rule
of Jerusalem by the Western Europeans,
by these Crusader kingdoms,
so this really strikes
a chord with the west,
and so they decide to
launch what will be known
as the Third Crusade.
The Third Crusade does make some gains.
In fact, this is a crusade
that gets significant buy-in
from the king of Western Europe.
Philip the Second of France gets involved.
The English king, Richard the First,
or Richard the Lionheart, gets involved.
The Holy Roman Emperor Fredrick
Barbarossa gets involved.
When I say Holy Roman
Emperor and the empire,
you should really think
of medieval Germany.
Now, as they go there,
Fredrick Barbarossa, he drowns in a river.
This is very dispiriting for his soldiers,

Polish: 
W 1187 r. Sułtan Salah ad-Din,
znany jako Saladin, zdołał odbić Jerozolimę
i większość Ziemi Świętej.
Zwróćcie uwagę, Jerozolima przez z grubsza 90 lat
była pod rządami Europejczyków,
pod rządami tych królestw krzyżowych,
więc to naprawdę uderza w czułą strunę na zachodzie
i decydują się wysłać wyprawę, później znaną jako
trzecia wyprawa krzyżowa.
Trzecia krucjata odniosła pewien sukces.
Faktem jest, że ta krucjata zyskała niezwykłe poparcie
królów Europy Zachodniej.
Filip August z Francji się zaangażował.
Król Anglii, Ryszard Pierwszy,
lub Ryszard Lwie Serce się zaangażował.
Święty cesarz rzymski Fryderyk I Barbarossa się zaangażował.
Słysząc o Świętym Cesarstwie Rzymskim
na myśl powinny wam przychodzić średniowieczne Niemcy.
W trakcie drogi
Fryderyk Barbarossa tonie w rzece.
Bardzo przygnębia to jego żołnierzy,

Polish: 
więc wielu z nich odchodzi,
lecz Filip August i Ryszard Lwie Serce
ścierają się z Salah ad-Dinem
i są w stanie odebrać nieco ziemi.
Konkretnie, region wokół Akki,
i uzyskują kilka przywilejów od Salah ad-Dina
dla nieuzbrojonych chrześcijańskich pielgrzymów, którzy chcą odwiedzić Ziemię Świętą,
szczególnie Jerozolimę.
Salah ad-Din umiera pod koniec
XII wieku, więc na początku XIII wieku
rozpoczyna się czwarta wyprawa krzyżowa,
która jest ciekawa, bo krzyżowcy
z pomocą handlarzy z Wenecji,
angażują się w spór o tron
Cesarstwa Bizantyjskiego, w nadziei, że
jeśli pomogą w otrzymaniu tronu,
to w zamian otrzymają surowce potrzebne
w kontynuowaniu Krucjaty.
Cóż, są w stanie posadzić pretendenta na tronie,
lecz potem powstanie zrzuca go
spowrotem z tronu,
a krzyżowcy nie otrzymują zapłaty,

English: 
so many of them turn around,
but Philip the Second
and Richard the Lionheart
are able to engage with Salah ad-Din,
and they are able to gain some land.
In particular, the region around Acre,
and they're able to get some
concessions from Salah ad-Din
for unarmed Christian pilgrims
to visit the Holy Land,
especially Jerusalem.
Now, Salah ad-Din dies
as we approach the end
of the 12 century, so in the
beginning of the 13th century,
the Fourth Crusades get launched,
and these are interesting
because the Crusaders,
with the help of Venetian traders,
they actually engage with
the claimant to the throne
of the Byzantine Empire,
with the hope that
if they can help them
come back to the throne,
then they can provide them
the necessary resources
in order to continue on with the Crusades.
Well, they are able to put
the claimant on the throne,
but then an uprising takes that claimant
down from the throne,
and so the Crusaders
don't get their payment,

Bulgarian: 
така че мнозина от тях се връщат обратно,
но Филип II и Ричард Лъвското сърце
успяват да победят Салах ад-Дин,
и да спечелят някои територии.
По-точно това е районът около Акра.
Също успяват да извоюват някои 
отстъпки от Салах ад-Дин –
невъоръжените християнски поклонници да могат 
да посещават Светите земи, най-вече Йерусалим.
Салах ад-Дин умира в края на XII век,
а в началото на XIII век,
започва Четвъртият кръстоносен поход.
Той е особено интересен, защото кръстоносците,
с помощта на венецианските търговци,
се споразумяват с претендент за трона
на Византийската империя, с надеждата,
че ако му помогнат да се възкачи на трона,
ще получат необходимите средства,
за да продължат с кръстоносните походи.
Те успяват да сложат претендента на трона,
но тогава с бунт претендентът е свален.
Така кръстоносците не получават своята отплата,

Bulgarian: 
обаче се нуждаят толкова отчаяно от тези пари,
че решават сами да превземат Константинопол.
Както споменахме в други видео уроци,
това наистина е нож в гърба,
когато става въпрос за взаимоотношенията 
между Изтока и Запада.
Вече говорихме за Великата схизма през 1054 г.,
но сега Западът, който 
представлява последователите
на Латинската църква, позната като
Римската католическа църква,
плячкосват Константинопол,
столицата на Византия, 
или Източната Римска империя,
най-важният град в източното християнство.
След като успешно по много кървав начин плячкосват града,
разделят Византийската империя помежду си.
Тук можеш да видиш как правят това.
Четвъртият кръстоносен поход 
няма почти никакъв ефект
що се отнася до Светите земи,
но слага временен край на Византийската империя.
През 1261 г. Констатинопол е превзет отново 
от византийците,
но това е началото на края 
на Византийската империя,

Polish: 
której tak bardzo pragną.
I tak, decydują się sami zająć Konstantynopol,
i jak już wspominaliśmy w innych filmach,
to naprawdę jest sztylet w serce
jeśli chodzi o relacje między wschodem a zachodem.
Już mówiliśmy o wielkiej schiźmie w 1054,
lecz teraz zachód, wyznawcy
Kościoła łacińskiego, który później stanie się znany
jako Kościół rzymskokatolicki,
oni oblegają Konstantynopol,
stolicę Bizancjum lub Cesarstwa Wschodniorzymskiego,
najważniejsze miasto wschodniego chrześcijaństwa,
i kiedy już dobywają miasta w ten krwawy sposób,
rozrywają Cesarstwo Bizantyjskie pomiędzy siebie
i popatrzcie jak to zrobili.
Więc, czwarta wyprawa krzyżowa miała bardzo nikły
efekt na Ziemię Świętą,
ale spowodowała tymczasowy koniec Cesarstwa Bizantyjskiego.
W 1261 Konstantynopol
jest odbity przez Bizantyjczyków,
lecz powtórzmy, jest to początek końca
Cesarstwa Bizantyjskiego.

English: 
but they want that payment badly,
and so, they decide to take
Constantinople themselves,
and as we mention in other videos,
this is really the dagger in the heart
between the relationship
between the East and the West.
We already talked about
the Great Schism of 1054,
but now, you have the
West, who are followers
of the Latin Church, which
eventually gets known
as the Roman Catholic Church.
They are sacking Constantinople,
the capital of the Byzantine,
or the Eastern Roman Empire,
the most important city
in Eastern Christiandom,
and once they successfully sack
the city in bloody fashion,
they break up the Byzantine
Empire amongst themselves,
and you can see how they break it up.
So, the Fourth Crusade
had very little effect
on the actual Holy Land,
but it does cause a temporary
end to the Byzantine Empire.
As we get to 1261,
Constantinople is retaken
by the Byzantines,
but once again, this is
the beginning of the end
of the Byzantine Empire.

Polish: 
Fakt, że przez pół wieku
było pod panowaniem zachodu.
Możesz więc sobie wyobrazić, z Jerozolimą wciąż w rękach
muzułmanów, wielu na zachodzie wcale nie było zadowolonych.
W 1212 miało miejsce ciekawe wydarzenie.
Istnieje kilka sprawozdań tego, co jest znane
jako dziecięca krucjata.
Historia dziecięcej krucjaty jest taka, że dzieci...
istnieje kilka różnych sprawozdań mówiących,
jak to mogło wyglądać, ale w zarysie
Jezus powiedział im, żeby poszły z innymi dziećmi czystego serca
do Ziemi Świętej i nawróciły muzułmanów na chrześcijaństwo,
i tak wyruszyły w podróż,
dziesiątki tysięcy dzieci,
lecz nie dotarły do Ziemi Świętej.
Zmarły z głodu,
albo zostały sprzedane w niewolę w drodze.
Dzisiejsi historycy nie są pewni, czy to naprawdę miało miejsce
jak głoszą sprawozdania.
Z tego względu dałem tu te znaki zapytania
obok krucjaty dziecięcej,

Bulgarian: 
която за половин век 
е под властта на Запада.
Можеш да се досетиш, че Йерусалим 
все още е в ръцете на мюсюлманите
и много от хората на запад не са доволни.
През 1212 г. може би се случва нещо интересно.
Има няколко свидетелства за събитието,
известно като Детския кръстоносен поход.
Според историята за Детския кръстоносен,
едно дете... 
Има няколко версии
за тази част от историята.
Исус казва на едно дете 
да отиде заедно с други чисти деца
в Светите земи и да покръстят всички мюсюлмани.
Те поемат на този поход,
десетки хиляди деца,
но не стигат до Светите земи.
Някои умират от глад,
други са продадени като роби по пътя.
Историците днес не са докрай сигурни, 
че това наистина се е случило
и че тези свидетелства са верни.
Ето защо поставям този въпросителен знак
до Детския кръстоносен поход.

English: 
The fact that for half a century,
it was taken over by the West,
so you can imagine, with
Jerusalem still in the hands
of the Muslims, many in
the West are not satisfied,
and in 1212, an interesting
event may have occurred.
There are some accounts of what is known
as a Children's Crusade.
The stories of the Children Crusade are
that a child, and there's
different accounts as to
exactly the story, but
something to the effect
that Jesus has told them to
go with other pure children
to the Holy Land and convert
the Muslims to Christianity,
and so then, they go on this march,
and there's tens of thousands of children,
but they don't make it to the Holy Land.
They either die of starvation
or they get sold into slavery on the way.
Historians today aren't sure
whether it really happened
as that account implies.
That's why I put these question marks
next to the Children's Crusade,

Polish: 
ale bez względu na to, co tam się wydarzyło,
w pierwszym kwartale XIII wieku
Jerozolima pozostaje w rękach muzułmanów.
Piąta wyprawa krzyżowa wyrusza, by odbić Jerozolimę
i ponosi porażkę.
Następnie rusza szósta wyprawa krzyżowa
i odnosi rozsądne sukcesy w odzyskiwaniu
terenów Ziemi Świętej,
lecz wkrótce później mamy nienumerowaną krucjatę,
krucjatę baronów, która rzuca wyzwanie sukcesom
pierwszej wyprawy krzyżowej.
Jak widzicie, po krucjacie baronów
o tutaj, byli w stanie odzyskać
niezłe terytorium,
lecz później w 1244, Jerozolima jest odbita przez muzułmanów.
Potem miałą miejsce siódma, ósma
i dziewiąta wyprawa krzyżowa,
i czyniono też inne wysiłki,
które czasami zwie się krucjatami,
lecz w znacznej większości nie cieszyły się powodzeniem,
a pod koniec XIII wieku
i na początku XIV wieku Ziemia Święta ponownie jest
pod kontrolą muzułmanów.

Bulgarian: 
Независимо от истинските факти,
през първата четвърт на XIII век
Йерусалим остава в ръцете на мюсюлманите.
Петият кръстоносен поход, започнат с цел 
да отвоюва Йерусалим, се проваля.
Започва и Шести кръстоносен поход,
който е умерено успешен във възвръщането на 
някои територии от Светите земи.
След това започват неномерираните 
кръстоносни походи –
Кръстоносният поход на бароните, който конкурира Първия кръстоносен поход по завладени територии.
Можеш да видиш, 
че Кръстоносният поход на бароните
успява да превземе много територии.
Но през 1244 г. Йерусалим 
отново е завладян от мюсюлманите.
Тогава тръгват Седмият и Осмият
и Деветият кръстоносен поход един след друг.
Има и други военни акции,
понякога наричани кръстоносни походи,
но по-голямата част от тях са неуспешни.
В края на XIII век и началото на XIV век, 
Светите земи попадат отново
под контрола на мюсюлманите.

English: 
but regardless of the actual facts here,
as we go into the first
quarter of the 13th century,
Jerusalem remains in the
hands of the Muslims.
A Fifth Crusade is launched
to retake Jerusalem,
which is a failure.
Eventually, a Sixth Crusade is launched,
and this is reasonably
successful at retaking
some land in the Holy Land,
but shortly thereafter, you
have a non-numbered crusade,
the Barrens Crusade, that
rivals the First Crusade
in its success in taking territory,
and so you can see,
after the Barrens Crusade
right over here, they're able to take back
a good amount of territory,
but then, in 1244, Jerusalem
is retaken by the Muslims,
and then you have the Seventh and Eighth
and Ninth Crusades afterwards,
and you have these other efforts
that are sometimes called Crusades,
but for the most part,
these are unsuccessful,
and as we get into the end of the 13th
and early 14th centuries,
the Holy Land falls back
under Muslim control.

English: 
This is a map of the region
as we enter into the 14th century,
and you can see that
the Muslims have retaken
not just the Holy Land, but
most of the Anatolian Peninsula,
with only Constantinople being
in control of the Byzantines,
and that lasts until 1453, when the Turks
finally take Constantinople as well.
When you look at the map at
the beginning of this video
and look at the map here,
you can see that the Crusades
weren't really successful
at changing the picture
in the Holy Land.
There were areas where the
Crusades were successful,
or that Crusader mentality was successful.
You can see that, now that
we're in the 14th century,
much of the Iberian
Peninsula has been taken
by Christian kingdoms from the Muslims.
The Muslims, at this period,
are left with only Grenada,
so the Reconquista, to some
degree, was successful,
and it's going to continue until 1492,
when the last Muslims
are expelled from Spain.

Bulgarian: 
Това е карта на региона от началото на XIV век.
Можеш да видиш, че мюсюлманите 
отново са завладели
не само Светите земи, но и по-голямата част от полуостров Мала Азия,
като само Константинопол остава 
под контрола на Византия,
Това продължава до 1453 г., 
когато османските турци
окончателно превземат и Константинопол.
Ако погледнеш картата от началото на това видео,
а след това погледнеш тази карта, 
ще видиш, че кръстоносните походи
в действителност не успяват да променят ситуацията в Светите земи.
В някои аспекти кръстоносните походи
и кръстоносният начин на мислене е успешен.
Можеш да видиш, че през XIV век
по-голямата част от Иберийския
 полуостров е отвоювана от
от ръцете на мюсюлманите.
Мюсюлманите през този период
остават с владения единствено в Гренада,
така че Реконкистата в известна степен е успешна.
Тя продължава до 1492 г.,
когато последните мюсюлмани 
са изтласкани от Испания.

Polish: 
To jest mapa regionu
na początku XIV wieku
i jak widzicie, muzułmanie odbili
nie tylko Ziemię Świętą, lecz też większość Anatolii,
z tylko samym Konstantynopolem pod władaniem Bizancjum,
co trwało do 1453, kiedy Turkowie
w końcu zdobyli również Konstantynopol.
Patrząc na mapę na początku tego filmu
oraz na tę mapę, możecie zauważyć, że krucjaty
nie były zbyt udane jeśli chodzi o zmianę wyglądu
Ziemi Świętej.
Istniały obszary, na których krucjaty były udane,
lub, w których mentalność krzyżowców przyniosła sukcesy.
Jak widzicie w XIV wieu
większość Półwyspu Iberyjskiego została zdobyta
przez chrześcijańskie królestwa z rąk muzułmanów.
Muzułmanie, w tym okresie,
władali już tylko Grenadą,
więc rekonkwista, do pewnego stopnia, była udana,
i trwa dalej do 1492,
kiedy to ostatni muzułmanie są wygnani z Hiszpanii.

Polish: 
Jedna myśl mi przychodziła do głowy podczas studiowania krucjat,
to bardzo dezorientujące jak szczególnie Jerozolima
jest zdobywana przez jedną, czy drugą stronę.
Żeby dać wam przegląd tego, co się właściwie działo,
przydatna może być ta oś czasu.
Zielony pokazuje Jerozolimę pod kontrolą muzułmanów.
Czerwony - pod kontrolą chrześcijań,
więc pod koniec pierwszej krucjaty, przechodzi w inne ręce.
chrześcijanie są u władzy przez cały ten czas,
aż Salah ad-Din odbija to z powrotem.
Teraz, muzułmanie są u władzy przez cały ten czas,
aż do szóstej Krucjaty,
kiedy to odbito spory kawał terytorium,
a nawet części Jerozolimy
i szczególnie krucjata baronów
jest w stanie odzyskać znaczne terytorium,
lecz w 1244, Jerozolima jest ponownie odbita przez muzułmanów.

Bulgarian: 
Нещо, което ме затрудни, докато изучавах кръстоносните походи,
е, че е много объркващо как самият Йерусалим
преминава напред-назад в различни владения.
За да направим преглед на случилото се 
в действителност,
можем да си помогнем с тази линия на времето.
Зеленото показва Йерусалим 
под мюсюлмански контрол,
а червеното – под християнска власт.
В края на Първия кръстоносен поход 
Йерусалим преминава в други ръце.
Християните го контролират през цялото време,
докато Салах ад-Дин не го превзема обратно.
След това мюсюлманите го контролират 
през цялото време
до Шестия кръстоносен поход,
който успява да завладее обратно някои територии,
дори части от Йерусалим.
Най-вече Походът на Бароните
успява да върне значителни територии,
но през 1244 г. Йерусалим отново 
е превзет от мюсюлманите.
Преведено от "Образование без раници"
с подкрепата на посолството на САЩ.

English: 
Now, one thing that I felt
when I study the Crusades
is it's very confusing how
Jerusalem in particular
goes back and forth
between different parties,
and just to get an overview
of what actually happened,
this timeline might be helpful.
Green shows Jerusalem
under Muslim control.
Red shows it under Christian control,
so at the end of the First
Crusades, it switches hands.
The Christians are in control all the way
until Salah ad-Din takes it back.
Now, the Muslims are
in control all the way
until you get to the Sixth Crusade,
where they're able to
take some territory back
and even parts of Jerusalem,
and especially in the Barrens Crusades,
they're able to take
significant territory back,
but in 1244, Jerusalem is
retaken again by the Muslims.
