I Guds navn, den Barmhjertige, den Nåderike.
Alle rettigheter tilhører Det Islamske Nettverk.
Denne videoen eller deler av den kan ikke kopieres,
anvendes for medieformål eller reproduseres
under noen som helst omstendigheter,
uten en skriftlig tillatelse fra
Det Islamske Nettverk.
Kopirett Islam Net 2012.
Høgskolen i Oslo, Norge, 14. juni 2009.
Et offentlig foredrag av Yusuf Estes
Kvinners rettigheter i Islam:
Undertrykkelse eller frigjøring?
- InnAlhamdulillah Rabbil ’Alameen
Huwallazi Jalani Muslimeen
Wassalatu Wassalamu Rasool al-Kareem
Wa’ala Alihi Wa Sahbihi Ajmaeen
Ash-Hadu An-la ilaha ill-Allah
Wa Ash-Hadu Muhammadin Abduhu wa Rasool
Assalamu Alaykum!
- Wa Alaykum Assalam!
- Tilgi meg
- Et øyeblikk.
Kaffe!
Alhamdulillah!
Vi har et program i dag og det
ser ut som om noen dukket opp i dag.
Men for sikkerhetsskyld skal jeg sjekke: Kan
de som ikke har kommet enda rekk opp hånden?
Jeg vet, jeg brukte den vitsen i går.
Det var et repetoar.
Forresten så har de et ekstra rom her i dag.
De har et rom for kvinnene i tilfelle dere
ønsker å unngå de eldre, illeluktende mennene.
Også har de et annet rom ovenpå for de der oppe.
Dere trenger ikke sende folk tilbake nå, eller hva?
For det er fortsatt mange som kommer inn dørene.
Har de det bra?
- Ja!
- Det overrasker meg at så mange ønsket å komme.
Jeg ble så begeistret at jeg selv
ønsket å komme og se hva som skjer.
La oss komme til temaet for i dag.
Temaet i dag dreier seg om rollen til An-Nisa.
Hva betyr det?
- Kvinner!
- Kvinner, det stemmer.
Før vi går altfor dypt inn i det, vil jeg gjøre
klart et par ord for dere. Det er min vane å gjøre slik.
På engelsk pleier man å si «woman»,
og jeg ble fortalt som liten gutt at det
betydde ulykke for menneskeheten.
Som dere ser så ler jeg ikke, min søster
oppdro meg godt, og jeg ler ikke av slike vitser.
Jeg smiler bare, men uansett.
De sa også at «human» betyr en farget mann.
Det at mennesker har farger i dem, og at
det er «human». Så det var mye rart de sa.
På Arabisk derimot handler det ikke om å finne
opp masse rart og tulle med det. Det er seriøst!
Ordet for hannkjønn er «Rajul»,
og for hunnkjønn er det «Nisa».
Hvis man kan noe om det arabiske språket, ser
man at «Nisa» ligner mer på ordet for «menneske»
som er «Insaan», enn «Rajul» som betyr hankjønn.
Her kan man gjøre seg klar distinksjon og se at
det ikke er avledet fra ordet «mann» eller noe sånt.
Faktisk, det ordet som er nærmere «mennesket»
på arabisk er ordet for «kvinne», istedenfor «mann».
Dette er bare litt etymologi, bare leke litt med ord.
Noe annet man lærer med forskjeller
mellom ord, er hva det vil si å være kvinne.
Det å være kvinner handler om å føde barn.
Derfor kalles hun en kvinne.
Hvordan ellers vil man kunne se forskjell?
Vi snakker om mennesket, hannkjønn og hunnkjønn.
Akkurat som i plantelivet, hannkjønn og hunkjønn.
Den ene befrukter egget og den andre 
bærer egget, eller noe relativt til dette.
Vi vet at stedet inni kvinnen der hun blir
befruktet kalles på engelsk «womb».
Jeg vet ikke akkurat hvor dette
ordet opprinnelig kommer fra.
Men ordet på arabisk er «Raham»,
og flertallsformen er «Arham».
Dette ordet er relatert til Allahs navn, 
fordi Allah er Ar-Rahman og Ar-Rahim.
På engelsk betyr dette mer eller mindre
«Den Barmhjertige, Den Mest Nåderike».
Det er mange ord vi prøver å relatere til dette. 
«Den Gavmilde» og liknende, veldig flotte ord.
Det er ikke bare en klinisk betegnelse, men den
ble også ble brukt før Islam, for å representere dette.
Dette er fint for menneskets begynnelse,
unnfangelse og utvikling foregår i et nåderikt sted.
Embryologer og forskere som har
studert litt om Islam, lært arabisk,
og prøvd å lese litt av Koranen for å få
en bedre forståelse av disse temaene,
de ble forbløffet over dette, og noen
av dem foreslo til og med å bruke ord,
spesielt for muslimer som studerte dette, fra arabisk.
Hvorfor finne på nye ord for noe som
ble navngitt for over 1400 år siden,
og som fikk et passende navn samtidig?
Dette var litt informasjon om kvinnen ut fra ordet.
La oss snakke om kvinnens
tilstand i tiden før Islam kom.
De fleste av dere har hørt om utrykket «Jahiliya».
Hvor mange vet hva jeg mener med «Jahiliya»?
Ok, det ser ut til at halvparten av dere
ikke vet det, så jeg bure nok snakke om det.
Jahiliya-tiden er det som kalles
uvitenhetens dager, før Islam kom.
Alle var en del av dette på den arabiske halvøy.
Ingen hevdet noe om Islam eller
Koranen, siden det ikke var der enda.
De var helt klart uvitende i forhold
til dette, og læren som fulgte med.
Mennesker generelt i uvitenhet; Jahiliya,
og på sitt beste var de av veldig lav rang.
Dere vil ikke vite hvordan de var på sitt verste.
Alkoholisme var utbredt overalt. Det var så vanlig at hvis
noen drakk alkohol var det som om de drakk vann.
Å slåss med hverandre var veldig vanlig. Banke
hverandre og drepe hverandre var også veldig vanlig.
Strid mellom stammer og familier var vanlig.
Løgn var kanskje ikke så utbredt slik som
noen steder i dag, men løgn var forsatt vanlig.
Uansett så var tyveri veldig ille.
Tyveri var veldig ille på den tiden.
Men spesielt behandlingen av kvinnene,
så kan man ikke tro hva man hører.
Man kan ikke tro at mennesker er i
stand til å gjøre noe slikt, mot noen som helst.
De behandlet kvinnene som om de var mindre
verdt enn dyrene de tok med til beitemarken.
Ikke bare slo de og utnyttet kvinnene, men de drepte dem.
Når en liten jente ble født i en familie
ble det ansett å være så skamfullt at de tok
dem med til ørkenen og begravde dem levende.
De anså dette som en maskulin handling å gjøre dette.
For det ble sett på som en svakhet å ha kvinner.
Hvis de fikk sønner var det bra, men fikk de
døtre var det dårlig; det var holdningen de hadde.
Dette gir ikke mening i det hele tatt, 
om man tenker logisk over dette i et sekund,
så blir man forundret over hvor dum 
det går an å bli. Hvor kom du fra? Du kom fra en kvinne!
Det vil ikke være flere barn igjen uten kvinner.  
Hvordan kan man gjøre noe slikt?
Mange av dem gjorde slik.
Selvfølgelig ikke alle, men mange gjorde det.
Hva angår forholdet mellom mann og kvinne,
selv om de kalte det for «Zawaaj» eller ekteskap,
så var det ikke noe ekteskap som vi kjenner det.
Det fantes ingen begrensninger for
hvor mange koner man kunne ha.
Man kunne ha så mange man ønsket,
for de ble behandlet som sauer eller kveg.
Hadde man mange, var dette
tegn på at man var maskulin og rik.
Og man kunne kjøpe dem, selge dem,
handle dem og gi dem som gaver til hverandre.
Med andre ord var kvinnenes tilstand helt utrolig
og forferdelig på den arabiske halvøy på den tiden.
Selvsagt var det ikke slik over alt i verden.
Jeg liker å lese mye, og jeg leste
i oppslagsverk om begivenheter
gjennom den katolske kirkens historie.
Det viste seg at i samme århundre, 
det 7. århundret, altså 600-tallet.
Det sto at på samme tiden ble det ble holdt en
konferanse hvor et råd som skulle bestemme
om kvinnen i det hele tatt hadde en sjel.
Dette ble basert på noen vers fra Mosebøkene som
handlet om å skylde på Eva for alt som gikk galt.
De påstår at djevelen kom til Eva og hun ble fristet,
og deretter fristet hun mannen sin til å spise frukten.
På grunn av dette blir de kastet ut av
paradiset, og derfor er alt hennes skyld.
Det er til og med noen vers om forbannelsen som
kommer til å være på denne kvinnen og hennes avkom.
Forbannelsen over de månedlige
syklusene, smerten og pinen gjennom fødselen.
Men de sier ingenting om forbannelse over Adam.
De legger hele skylden på og klandrer henne.
For dere som vet at Islam, Jødedommen og
Kristendommen har mange ting til felles
vil jeg vise at dette ikke er av de tingene vi har felles.
Vi snakket om kvinnenes tilstand før Islam kom.
Noe de ikke hadde, var retten til å tale offentlig.
Dersom de gjorde det kunne
de bli veldig alvorlig mishandlet.
Det fantes heller ikke noen form for
stemmegivning. Det foregikk ikke slik.
Visse stammemedlemmer, eller
stammerepresentanter, bare menn,
kunne selvsagt ytre meninger om saker,
påvirke beslutninger i den store Majlis.
Men ikke kvinnene.
Og de ble ansett som virkelig ille hvis en
kvinne skulle komme ut og si noe som helst.
Det ble ansett som noe helt utrolig!
Familien hennes ville blitt vanæret pga dette.
Hvis vi stopper opp et litt her og sier:
«Vent nå litt! Jeg har vært i et muslimsk land».
Har noen av dere vært i et 
muslimsk land, særlig et arabisk land?
Har dere sett noe lignende til og med i dag?
Jaha?
Betyr det at dette er en del av Islam?
- Nei.
- Ok, takk!
Jeg tror vi forstod det.
Bare fordi man ser muslimer gjøre noe, eller fordi det
skjer i et muslimsk land, så tro ikke at Islam lærer dette.
Det er folk som gjør slikt.
Nå til noe mer spesifikt. La oss
snakke om kvinners rettigheter i Islam.
Jeg kan fortelle dere at kvinnen har
rett til å bli behandlet som en kvinne.
Så sier man: «Hva betyr dette, 
definér dette, det høres subjektivt ut».
Nei, for kvinnens skaper er Allah, ikke en mann.
Det Han sier, blir hennes rettigheter.
Men Han sier også hvor grensene går.
Noe jeg lærte da jeg kom inn i
Islam og studerte særlig arabisk,
var at oversetterne, måtte Allah belønne alle de
som prøvde å oversette, for det er ingen enkel jobb,
men de oversetter veldig ofte
feil når det kommer til kjønn.
Og de fleste Koranoversettere er menn,
og når de oversatte fant jeg et problem, og lurte på
om noen noensinne kommer til å gjøre noe med dette.
Men så fant jeg en oversettelse som løste det
problemet, og jeg var veldig begeistret for dette.
De som gjorde dette har gjort en veldig
god jobb, og de heter Sahih International.
De oppholder seg i Saudi-Arabia,
og jeg var veldig imponert og tenkte:
«Saudi-Arabia utga dette?
Dette er bra! Sahih International, wow!»
Jeg trodde ikke de skulle
komme med noe så velbalansert.
Jeg burde nesten dra tilbake dit.
Men uansett.
Når jeg forteller dere hva dette dreier
seg om så kommer dere til å forstå.
Det er to vers som er relatert til hverandre,
men den viktigste av dem er vers 35
i kapittel 33 av Koranen, al-Ahzab.
Her står det noe forberedende for neste vers.
Det omhandler den muslimske mannen og kvinnen.
Den troende mannen og kvinnen.
Den fastende mannen og kvinnen,
og den tålmodige mannen og kvinnen.
Hvor mange av dere har hørt om dette? Vet dere
hva jeg snakker om? Sa jeg noe riktig eller galt?
- Riktig.
- Nei, det jeg sa var feil.
Dere er som meg, tror det er det som står.
Men det står: «Muslimina wa Muslimat.
Mu'minina wa Mu'minat,
Sabirina wa Sabirat.»
Poenget er at det står det fulle navnet
for mannen og det fulle navnet for kvinnen.
Men når man oversetter det så sier man bare;
Mannen som gjør sånn og sånn, og kvinnen.
Mannen som gjør det og det, og kvinnen.
Versets poeng er, og når man leser det neste ser man,
at både mannen og kvinnen har lik verdi foran Allah
Dette var bare et grunnlag, for i neste vers står det:
«Det er ikke sømmelig for den troende
mannen, og heller ikke den troende kvinnen
Dette er mer eller mindre en
korrekt arabisk oversettelse,
«når Allah og Hans sendebud har forordnet en sak,
å ha noen andre alternativ eller meninger om dette.
De aksepterer dette»
De troende sier: «Vi hører og vi adlyder».
Allah poengterte at mannen
og kvinnen er likeverdig foran Allah.
Når det gjelder lydighet, rettigheter og grenser 
er de like. Det som er ulikt, er den fysiske kroppen.
Hva annet? Noen ganger følelsesmessige tilstander.
Kvinner har andre følelser enn menn, men det
betyr ikke at den ene er bedre enn den andre,
men det er en annen faktor.
Når det gjelder at den ene er mer intellektuell
fremfor den andre, så stemmer ikke dette.
Dette vet vi i dag uansett.
Også at menn ikke kan gjøre enkelte
ting som kvinner kan, det vet vi.
Menn kan ikke føde barn.
Faktisk så sa min kone etter at vi fikk vårt første barn:
«Hvis en mann måtte gjennomgå den smerten»,
hun ertet meg for at jeg ikke tåler mye smerte.
Hun sa: «Hvis en mann måtte gjennomgå
fødselssmerte, og Adam måtte gi fødsel til Eva,
Så ville det aldri ha blitt flere barn».
Jeg vet ikke.
- Du vil ikke vite det.
- Du har helt rett, jeg vil ikke vite det.
Jeg spurte min kone: «Hva slags
smerte er det du gjennomgår egentlig?»
Hun svarte: «Vel, jeg kan aldri forklare
deg det fordi dere menn aldri kan forstå det».
Men hun sa: «Hvis du vil ha en liten smakebit, så
tar du underleppa og trekker den over hodet ditt.»
Jeg kan ikke forestille meg det,
og jeg vil ikke forestille meg det.
Når vi ser på hvordan Koranen kom ned til oss,
del for del,
sak etter sak,
så ser vi på hva som skjedde med hvert
scenario som fant sted knyttet til åpenbaringen.
For dem var det som å gå
ut i livet og få alle svarene besvart.
«Oi, se på dette, her har vi svaret.
Hvorfor gjør folk sånt og slikt?
Vel her har vi svaret på dette.
Hvordan skal man forholde seg til dette? 
Jo, du gjør bare dette.»
Folk fikk mye bedre forståelse for hva Allah har 
skapt, og hva Han ville vi skulle gjøre med det.
Det interessante er at etter 23-års perioden,
finner vi i dag, mange av oss i hvert fall,
når vi åpner Koranen, så snakker den til oss.
Man tenker: «Oi, dette passer jo min
situasjon i dag! Hvordan har dette seg?»
Selv om noen av hendelsene er
tydelig relatert til noe som skjedde da,
så er mange av de tingene så generelle at
selv om det ble anvendt spesielt på den tiden,
kan de også anvendes spesifikt for oss i dag.
Så la oss se på et eksempel:
Hva er en av rettighetene vi har i
dag som vi anser som veldig viktige?
Som virkelig er nødvendig at vi får frem?
I mitt land hadde ikke engang kvinnen
rett til å avgi stemme for hundre år siden.
For hundre år siden i mitt land
så kunne ikke kvinnen stemme.
Min mor fortalte meg at hennes mor var
veldig interessert i å vite om kvinners stemmerett.
Min mor var en liten jente da dette foregikk. Hun 
husket ikke så mye, men hennes mor snakket om det.
Kan dere forestille dere at kvinnene ikke kunne stemme?
Og det finnes fortsatt i dag steder
der kvinnen egentlig ikke har så mye å si.
Men hele nasjonen USA, som angivelig
handler om frihet, slavefrigjørelsen på 1860 tallet,
men kvinnen kunne fortsatt ikke stemme.
De fikk tilslutt stemmeretten, men ble problemet løst?
Var alt greit? Nei!
På 1950-tallet, for å opprette en bankkonto
måtte min mor ha tillatelse fra min far.
Og hun var forresten eldre enn ham.
Hvis hun ville kjøpe eller selge et stykke eiendom,
ikke bare måtte mannen underskrive på dette,
men han måtte underskrive øverst.
Og dersom han ønsket å selge noe av hennes
eiendom, så var ikke hennes samtykke nødvendig.
Hun måtte virkelig kjempe gjennom rettsystemet for å få 
noe ut av et dette salget om en mann ønsket å gjøre det.
Jeg kjenner til dette fordi foreldrene mine
eide eiendom. De hadde med eiendom og gjøre.
Jeg husker det oppstod problemer der min mor måtte 
ringe og si: «Kom og signer dette, skynd deg er du snill!»
Ting måtte bli autorisert,
og det måtte være hans signatur.
Og han hadde ikke engang noe 
med eindommen å gjøre med.
Bortsett fra at han var hennes ektemann.
Til og med frem til 1960 tallet
fantes det problemer i noen av statene;
kvinnen kunne ikke skaffe seg livsforsikring,
uten tillatelse fra hennes far eller ektemann.
Undertykkelse finnes i mange former,
og mange forskjellige steder.
Dessverre så er det meste som kommer på forsiden i
nyhetene er ikke nødvendigvis viktige for deg og meg.
Ting vi ønsker skal bli rettet opp blir ikke lagt
frem før det blir bemerkelsesverdig for andre også.
I Islams tilfelle er det ikke basert på mennesker,
men hva Allah har åpenbart til oss mennesker.
Dem som ikke tror på Allah sier: «Dette er bare noe
de har funnet på og vi trenger ikke å høre på dem».
Det er greit. Men noe som jeg tror alle kvinnene
kan bekrefte, og antagelig de fleste mennene,
er at man kan se morens status.
La oss ta for oss moren først:
Hva er en mors status i Islam?
En mann kom til profeten Muhammed (fvmh),
og spurte: «Etter Allah og Hans Sendebud».
Her ser dere hva jeg snakker om. Allah kommer først,
og deretter Sendebudet for han kom med budskapet.
«Etter Allah og Sendebudet, hvem er det
som har flest rettigheter overfor meg?»
Hvem?
Nå, stopp og tenk over hva slags
svar man kunne ha fått nå til dags,
hva folk ville sagt i forskjellige samfunn.
De kan si myndighetene, eller kongen.
De kan også si skatteinnkreveren.
Eller sin kjæreste, de kan si mye forskjellig.
Men han spurte: «Hvem har flest rettigheter
overfor meg etter Allah og Hans sendebud?»
Hvem?
- Din mor.
- Deretter?
- Din mor.
- Deretter?
- Din mor
- Deretter?
- Din far
- Din mor, din mor, din mor og så din far.
Jeg regner med at mødrenes deres sørger for
at dere pugger dette fra dere er to år, eller hva?
I Islam er det slik at moren kommer før alt
annet, for på den tiden hadde hun ingenting.
Dette var også noe som de
som levde da ble stilt ovenfor:
«Kom igjen da! Hvordan kan man akseptere
en slik religion! Aldri i livet, ikke tale om!»
Dette ga dem enda en unnskyldning.
Det er ikke slik vi gjør vi gjør det i dag, men
dette var bare en unnskyldning for å avvise dette.
En annen sak; Vi snakket jo litt om nyfødte
barn når vi snakket om moren som føder.
La oss si at hun får en liten gutt.
«Oi, la oss alle komme ut her, la oss slakte en
haug med sauer og kameler, fôre alle sammen.
Samle alle stammene og ha en stor feiring.
Enda en macho gutt født i min stamme!»
Men hva om hun føder en jente?
«Huff». Det finnes et utrykk på arabisk;
at de ble gule i ansiktet, at de blir oppgitt.
Dette var deres innstilling. En alvorlig innstilling.
I den grad at mange av dem tok sin nyfødte
jente til ørkenen, slik som deres tradisjonen var,
og begravde henne levende i varm, brennende sand.
Noe så skammelig for en muslim, at en som hadde
gjort dette, fortalte om det og gråt, etter at Islam kom.
Historien er egentlig at denne personen gråt,
så lo han. Så gikk folk bort til han og spurte:
«Å kjære, Amir un-Mu'minin».
Han var muslimenes leder på den tiden.
«Vi så deg le og deretter gråte, hva skjedde?»
Han svarte: «Jeg gråt fordi jeg tenkte tilbake 
før Islam kom, den uvitenheten vi levde i.
Den tradisjonen vi hadde med å ta en nyfødt jente
til ørkenen og begrave henne levende, jeg gjorde det.
Jeg gråt på grunn av dette, jeg følte anger.
Men så husket jeg noe annet som vi
også pleide å gjøre under uvitenheten:
At vi tilba hva som helst som en gud,
og når folk kom til Mekka med sine guder
som de tilba, de gikk rundt Kaba og gjorde sitt.
Så kom det noen folk og jeg hadde ingen gud,
jeg ville tilbe noe og jeg hadde litt Rutb».
Rutb er umodne dadler som fortsatt sitter på kvisten.
Så sa han: «Jeg formet den, gjorde
den til en gud og begynte å tilbe den.
Men senere ble jeg sulten så jeg spiste den opp».
Koranen sier klart og tydelig om dette,
At det er ikke bare forbudt, men det forteller også
hva som skjer med den som dreper sine barn.
Spesielt jentebarn.
På dommedagen vil hun spørre:
«For hvilken synd ble jeg drept?»
Så den personen som gjorde noe
slikt er virkelig i store vanskeligheter.
Vi finner også i Koranen en generell
erklæring som kom til Bani Israel før oss.
Israels barn mottok samme type befaling,
som var generell og ikke spesifikk.
Den generelle befalingen på dettefinner vi i
kapittel 5, og jeg tror det gjelder vers 32, som sier:
Dette er mer eller mindre den engelske betydningen.
Enhver som tar livet av et uskyldig menneske,
er det som han har drept hele menneskeheten.
Men enhver som redder et liv, er det
som om han reddet hele menneskeheten.
Så dette er veldig viktig og veldig stort.
Legg merke til at det ikke bare er
ulovlig å gjøre dette, man vil bli stilt til ansvar
for å ha drept hele menneskeheten
på dommedagen. Dette er veldig alvorlig.
Ettersom disse menneskene kom ut av uvitenheten
og inn i Islam, så sluttet de å gjøre slike handlinger.
De ville angre om de hadde gjort noe slikt i fortiden.
Dette forandret virkelig livene deres.
Folk som tidligere var alkoholikere,
ble introdusert til noe som kalles edruhet.
Men det kom steg for steg.
La oss ta et annet problem.
Vi har snakket om moren og hva hennes status er.
Og det arabiske utrykket: 
«Moren min er på hodet mitt».
Dette er et utrykk som betyr: «Alt for min mor».
Er det noe hun trenger, så vil jeg ordne det.
Hvis hun vil jeg skal være hjemme i
dag, så er det avgjort at jeg blir hjemme.
Om hun sier hun ikke vil jeg skal drive forretninger med
en mann, så vil jeg ikke drive forretninger med ham.
Moren min sier: «Ikke gjør det».
Jeg har sett at dette faktisk skjer.
Det finnes mye respekt for moren,
hennes beslutninger og hennes behov.
Vi snakket nå om jentebarnet.
Etter hvert som hun vokser opp, får hun rettigheter.
Det er mange rettigheter
som tilhører en muslimsk jente.
Rettigheter som mange samfunn 
omkring i verden ikke setter pris på.
Men en av dem er å ha rett til
å bli beskyttet mot mange ting.
Så på grunn av dette vokser
jentene opp i en beskyttet atmosfære.
De blir ikke bare kastet ut
sammen med hundene eller noe slikt.
Vi kaster ut guttene i løpet av en dag, men ikke jentene.
Jentene forblir nær mødrene sine og de
lærer mange ting av å se på mødrene.
Når de blir eldre, når det er på tide å lære,
er det ikke noen forskjell på utdannelsen.
Jenta lærer og gutten lærer.
Forskjellen ligger i hvor de lærer.
Det er lettere, særlig for moren,
å utdanne jentene i hjemmet,
enn å sende dem ut for så å
bekymre seg over om de har det bra.
Når de er små, er dette omstendighetene.
Når jenta når en viss alder, og vi
alle vet hvilken alder jeg snakker om,
er det en ny form for beskyttelse som må til for å
holde disse ville dyrene unna fra å jage dem rundt.
Jeg snakker om menn.
Når hun skal ut vil vi at faren, broren, eller onkelen,
som en beskyttelse fra noen som er ekstra begeistrede.
Så den beskyttelsen finnes.
Det andre gjelder kleskoden, la oss snakke om klærne.
I Norge og Sverige, land som jeg
har besøkt, er det ikke så viktig hvordan
ikke-muslimske kvinner kler seg. 
Eller rettere sagt: Hva de ikke har på seg.
Men for muslimer er dette
en del av kvinnens kriterium.
Det er en kleskode. Men mange vet 
ikke at det er kleskode for menn også.
Mennene har også en kleskode. For alle muslimer
og troende er kleskoden fra navlen ned til knærne.
Alt mellom midten av knærne,
og opptil navlen må være tildekket.
Dette er noe som gjelder hele tiden,
også inne i huset, så må det være tildekket.
Og mannen må forresten ha
overkroppen tildekket når han ber.
Og det er foretrukket når han er i huset,
at han har klær som dekker til overkroppen.
På den tiden så var man veldig fattige,
slik at ekstra klesplagg var luksus for folk.
Men hvis man har klesplagg tilgjengelig,
så bør man ta det på seg, det er det vi lærer.
Når det gjelder fottøy, så er det ganske åpenbart hva
som skjer med føttene hvis man løper rundt barbent?
Så dette er ikke omtalt så mye som en forpliktelse,
men det går under sunn fornuft å bruke noe på føttene.
Men i tilfelle det skal være en fremmed
mann tilstede, da må kvinnen dekke seg til.
Og det er fortalt mer enn å dekke seg til generelt, 
men også hvordan man skal dekke seg til.
Dette finner vi i kapittel 34, vers 31, men noen menn
glemmer ofte å referere til verset som kommer før dette,
så vi begynner med det og går deretter til vers 31.
Vers 30 sier til Muhammed (fvmh): «Si til de
troende menn at de skal senke sine blikk».
Og dette sier klart og tydelig at
de ikke skal sjekke opp kvinnene.
«Hey Baby!»
Eller man sier det er greit å si noe slikt, for det
man kaller «det første blikket», er tillatt i Islam.
En bror kom på besøk fra Saudi-Arabia, og hadde
aldri sett andre kvinner enn de som var kledd i svart.
Da han kom så vi han på flyplassen og
han ventet på at vi skulle hente ham.
Han stirret slik!
Og vi utbrøt: «Abdullah, hva gjør du?» 
Jeg fant opp navnet. «Hva er det du driver med?»
Han sa: «Ikke bry dere om 
meg, jeg har ikke blunket enda».
Det er ikke sant, jeg bare fant på dette.
Men det er tydeligvis mange av oss brødre
som stadig glemmer at kvinnene er en skatt.
Kvinnen er en skatt for Allah
og for de troende, og skal betraktes slik.
De skal ikke fornærmes, ydmykes eller behandles dårlig.
Vi har et ansvar for å huske på dette.
Og du tenker at...
Dere tok meg!
Det vi prøver å komme frem til er at
kvinnen har rett til å ikke bli stirret på.
Og så fortsetter verset med dekk til
deres private deler, beskytte de private delene.
Og alt dette er til det beste for de troende.
Neste vers handler om de troende kvinnene.
Allah har nå bedt Profeten om å si til de
troende kvinnene at de skal senke sine blikk,
og beskytte de private delene.
Og dra ned sin Khimar over Juyob-behin.
Hva er en Khimar?
Mange oversetter ordet Khimar til slør.
Men egentlig så er ikke Khimar noe man
kan se gjennom slik man kan med et slør.
Khimar er noe de pleide å ha på seg på
baksiden av hodet. Den var lang og dekket håret.
I denne sammenhengen blir det sagt at
den også skal dekke til på forsiden også.
Juyob-behin betyr lomme, og det er snakk
om brystet, at man skulle dekke til det.
Det er hvordan måten å trekke den foran førte til
at mange mente at ansiktet også skulle dekkes.
Etter dette ble en av imamene, Ahmed Ibn
Hanbal, spurt om hvordan dette skulle gjøres.
Han svøpet sin bekledning rundt seg, men han
kunne se ut av den, man kunne se det ene øyet hans.
Han sa at det var slik man skulle gjøre det.
Så kvinnens hender og ansikt kan
være synlig i følge de fleste lærde.
Noen tror at hele ansiktet skal være dekket, men
jeg har ikke sett sterke nok bevis for at dette stemmer
Men nå skal jeg ikke late som jeg er en stor lærd heller.
Det er en annen ting som dreier seg
om resten av bekledningen for kvinnen.
Dette gjaldt bare overdelen, men hva
angår resten er nevnt i et annet vers.
Det er kapittel 33, vers 59.
Og her sies det til den troende kvinnen,
faktisk så sies det til profeten Muhammed: 
«Ya Ayyuhan-Nabi, Å, min Profet!»
«Qull Azwajika», si til dine koner
«Wa Bana Tika», si til dine døttre
og de troende kvinnene, når de skal gå ut,
at de skal svøpe kledningen om hele seg.
Her får vi ideen om Burkaen, og i andre
tilfeller Djellebya eller hva enn de bruker.
Poenget er at når hun går ut, at
man ikke skal kunne se kroppsformen.
Deretter sier Allah: Om noe vises og det ikke er
hennes feil, så er Allah tilgivende og nåderik.
Men hun skal i grunnen prøve å tildekke
seg når hun skal ut. Så dette var bekledningen.
Et par ting til før tiden er ute,
noen saker som er veldig viktige,
en av dem handler om ekteskap,
og den andre handler om skilsmisse.
Jeg syns det er synd om jeg ikke får
oppfylt min plikt om å fortelle disse tingene.
Så jeg må fortelle dere
det ganske kjapt. Er dere klare?
Ok? Når dere kommer hjem, får dere senke
tempoet så dere får med dere hele fortellingen.
Jeg skal snakke om dette, InshaAllah
Første del er om ekteskapet, og vi skal se på
et kapittel i Koranen som heter An-Nisa; kvinnene.
Så det er fornuftig å lese dette kapittelet
om man har spørsmål ang kvinner.
det er ikke det eneste verset som handler om
kvinner og ikke det eneste som handler om ekteskap,
og heller ikke det eneste som handler om skilsmisse.
Men det er et sentralt sted å ta utgangspunkt i.
Begynn der og ta det helt fra starten av.
Audhubillah Himinash-Shaytaan-Nirrajeem
Bismillah Ar-Rahman Ar-Raheem
Ya Ayyuha-Nasu Ittaqu Rabbukum Allazi
Khalaqakum Minn-Nafsin Wahidin.
Wa Khalaqa Minnha Zawjaha wa Batha
Minn-huma Rijalan Kathiran wa Nisa.
Wa-Taqullah-allazi Allazi Tasaluna Bihi wa Arham.
Inn-Allaha Kana Alaykum Raqiba.
Allah forteller oss fra starten av at vi bør ha Taqwa
for Ham, som betyr at vi må frykte Hans straff.
Han sier dette for å beordre oss om viktigheten med
å forstå at Allah skapte oss fra én person alene: Adam.
Og fra Adam skapte Han hans ektefelle,
og fra disse to mange kvinner og mange menn.
Deretter sier Han til oss at
vi skal være veldig forsiktige.
Man sier at man skal frykte Allah fordi
man krever gjensidige rettigheter fra Han.
Men hva med å gi disse rettighetene
til andre personer? Hva med det?
«Ved Gud, vil jeg ha mine rettigheter!» 
Folk sier dette på engelsk hele tiden.
Man sverger ved Gud for sine rettigheter,
men hva med å gi andre personer rettigheter?
Dette leder oss til kapitlet om kvinnene.
I det andre verset, dette er trist, for jeg har
sett mange, til og med muslimske lærde,
glemme å sitere dette verset og
deretter komme med meninger om tredje vers.
Det andre verset sier igjen at man skal frykte
Allah når man har å gjøre med andre mennesker.
Med hvem? Yateem, de foreldreløse.
Særlig foreldreløse jenter.
Fordi, igjen på den tiden 
da Koranen ble åpenbart,
så var folk forferdelige i måten de
behandlet de foreldreløse på, særlig jentene.
Hvis en mann døde og etterlot seg en jente, så ville alle
eiendelene tilhøre den som skulle gifte seg med jenta.
Hun får ikke noe, mannen hennes får alt.
Men hva om hun var to år gammel?
Da ville noen si: «Jeg er gift
med henne, hun er min kone.»
Det handlet ikke om sex, men
det handlet om penger og makt.
«Dette er kona mi, hvis noen av dere er
tøffe nok så kan dere komme og prøve dere».
Så, han får all rikdommen.
De gjorde det.
«Ikke ta deres penger», sier Koranen. 
Ikke ta deres formue, blande det med
din egen formue i håp om å nøye deg selv,
imens du hevder at du gjør det for hennes skyld.
Nå kommer vi til temaet: Ta til ekte kvinner
«Ithna, Salasa, Arba», to, tre eller fire.
Bare dersom du kan behandle dem
likt, hvis du ikke kan det; Wahid. Én!
Man må forstå at folk på den tiden ikke anså dette
som mulighet for å skaffe seg en haug med koner.
De feiret ikke at de kunne få mange koner.
Nei, de hadde allerede mange koner.
De anså dette, som vi snakket om
i begynnelsen, som en begrensning.
Dette var den første begrensningen.
Man kunne ikke ha flere enn fire koner.
Noen av følgesvennene til Muhammed hadde flere
enn fire koner og ble nødt til å gjøre noe med det.
De måtte finne et nytt hjem for dem, hjelpe dem i å gifte
seg på nytt, for de kunne ikke ha flere enn fire koner.
Med mindre de kunne behandle dem likt.
Hvordan kan man behandle fire kvinner likt?
Hvem her kan forestille seg noe slikt?
Videre står det «bare én». Disse grensene
var veldig fremmede og merkelige for dem.
Hva snakker du om?
Jeg må behandle dem likt, som hva?
Hvis din kone har fin bil, fint hus,
fine klær, og du sier at vil ha en til kone.
Selv på den tiden betød det at du måtte gi den andre
et slikt hus, en slik bil og gi henne akkurat det samme.
Sant eller usant?
Ellers ivaretar du ikke hennes rettigheter.
Jeg vet ikke hvor godt dere står økonomisk,
men for min del så er jeg heldig uansett.
Min kone fortalte meg da vi giftet oss at «en kone fra
Texas tilsvarer fire fra et hvilket som helst annet sted.
Så du har allerede fylt kvoten din».
Muslimene rundt omkring i verden i dag er de
mest monogame av alle samfunn jeg har besøkt.
De fleste muslimene der jeg har vært har bare
én kone, og de anser polygami som en stor vits.
De tuller med dette, og det er noe jeg tuller med når
jeg spør ungdommene «hvor mange koner har du?»
Og de begynner å le med en gang!
Fordi det er latterlig!
Hvor mange av ungdommene her i dag,
som er under 21, har ikke engang én kone?
Nå har dere sjansen, jentene ser,
dere kan løfte opp hendene deres.
Men uansett, vi kan komme tilbake til
dette i spørsmål og svar delen i programmet.
Da tar vi det mer i detalj, men
jeg ville bare snakke litt om det.
Hvis man tar dette ut av kontekst,
får det en helt annen betydning.
Dette var helt på begynnelsen av Surah An-Nisa.
La oss hoppe frem til vers 19.
«Å, dere som tror! dere kan ikke
gifte dere med kvinner mot deres vilje.»
Så dette satte en stopper for noe
annet de pleide å gjøre; tvangsekteskap.
Noe tenker kanskje: «Men vent nå litt! Jeg
trodde Islam kun handlet om tvangsekteskap»
Vi hører om dette hele tiden! Vi ser det på internett,
på nyhetene og i avisene og andre steder med søppel.
Jeg kunne ikke motstå den der.
Men det er sant at noen personer gjør dette, 
men det er en direkte overtredelse av befalingen.
Kvinner kan ikke bli tvunget
inn i noe som helst, i følge Islam.
Hvis du gjør dette, så må du gjennomgå
streng straff hos Allah. En veldig streng straff.
Hvis dere ikke tror på det, bare vent. 
Bare vent, slå opp det arabiske ordet «istjarj».
Spør en som kan arabisk hva det ordet betyr,
finn ut hva det betyr, det ønsker dere ikke.
Aldri, noensinne, ta noen andres
rettigheter, spesielt i et tilfelle som dette.
Og dette verset klargjør enda bedre det første
verset jeg leste for dere, det om foreldreløse.
For å gå videre til et annet vers.
Jeg må hoppe over mye pga lite tid.
Et annet vers som blir feilsitert sier, og du vil finne
det på internett og i artikler som angriper muslimer.
Det sier: «Slå dine koner!»
Har dere hørt om det?
- Ja!
Jeg vet ikke hvor dere kommer fra, men i
Texas har min kone stekepanne av jern på veggen.
Hennes søster ga den til henne da vi giftet oss.
Jeg sa: «Det er en gammel stekepanne, vi burde ha
en med teflon som lettere kan brukes til matlaging.»
Hun svarte: «Den er ikke til matlaging.»
Det skremte meg litt, for etter det var jeg tullete.
Dere vet jeg er en skøyer og liker å ha det gøy.
Jeg ertet henne for jeg syns det er gøy å erte,
og hun sa: «Du skal jo gå og sove en gang.»
Det vil alltid være mennesker som vil prøve å
manipulere ting, både folk som er i og utenfor Islam.
Men bare fordi noen manipulerer
Noe, betyr ikke det at det blir sant.
Sannheten er at det verset jeg skal fortelle dere
om virkelig er et vakkert vers som viser balansen
i et ekteskap mellom en mann og en kvinne.
Den begynner med en generell 
uttalelse om alle menn og kvinner,
men det klargjøres også at det
spesifikt er snakk om ektemannen og kona.
Den begynner med ordet Rajul, og jeg
fortalte tidligere betyr «Rajul» en mann.
Det står at menn er ansvarlige for vedlikehold,
omsorg og økonomisk ansvar for alle kvinnene
Dette er generelt, du kan se det selv. Hvis du kjenner
til det arabiske språket, ser du at dette er generelt,
og det betyr at i Islam er det ikke
rom for at kvinnen skal leve på gata.
Alle muslimske menn er ansvarlig for å hjelpe
denne kvinnen med et sted å bo, mat, beskyttelse,
varme om vinteren og svalhet om sommeren.
Hva enn vi er i stand til å ha for oss selv, 
må vi sørge for å gi til kvinnene, generelt.
Videre blir dette mer spesifikt når det står at
Allah har skapt den ene mer «Qawi» enn den andre.
Mannen er mer i stand til å gå ut
og gjøre disse tingene, så det er hans ansvar.
I Islam, hvem er det som skal betale for huset,
vedlikeholdet, hjelpemidler og bruken?
Hvem?
- Mannen.
- Mannen, ikke sant?
Noen av kvinnene tenker: «Virkelig?!»
Dere er i trøbbel.
Seriøst.
For det har hendt at noen 
muslimske kvinner har spurt meg:
«Hvilken prosentandel av mine penger skal gå til 
mannen for å bidra med husleien, bilavgifter osv?»
Jeg spurte: «Er du seriøs?»
Hun svarte: «Ja!»
Jeg sa: «Jeg vet ikke nøyaktig prosentandel. Til tider
har jeg problemer med Zakat, 2,5 % av eiendeler osv.»
Men denne er enkel, det er null».
Og hun sa: «Hva?!»
Det er en bror som jeg kjenner godt, 
han står meg svært nær, og han sa:
«Vet du hva hun gjorde?  Hun leverte
inn oppsigelse og sa opp jobben sin».
Jeg svarte: «Tøft!»
Dere har ikke ansvaret for det.
Derfor ser man forskjeller i Islam på hvordan kvinner
behandles, angående karriere, yrker, foretninger osv.
Det bør ikke være slik at
hun må gå ut og gjøre slikt.
Om hun vil bli hjemme, få barn, ta vare på dem, så
er dette naturlig og dere må gjøre lettere for henne.
Men dersom hun vil ut og gjøre noe, drive
forretninger, så forbyr ikke Islam dette i det hele tatt.
Profeten Muhammeds (fmvh) største jobb
var i sin kones handelsfirma. Ja eller nei?
- Ja.
Det er også andre ting jeg virkelig
ønsker å snakke om, men det er ikke nok tid.
Profeten Muhammed (fmvh) hadde
aldri en kjæreste, noe vi nevnte tidligere.
Hans første kone giftet han seg
ikke med før han var 25 år gammel.
Han var jomfru til han giftet seg, men hun hadde
vært gift to ganger før, der begge ektemennene døde.
Det er ikke noe galt i å gifte seg med en enke.
Dette er en Sunnah fra Muhammed (SAW).
Profeten Muhammed (fmvh)
giftet seg ikke bare med en enke.
Etter at hun gikk bort, giftet han seg med en
stor kvinne, en veldig stor kvinne, som het Sawda.
Men ingen spøkte med det, 
de anså dette som noe bra.
Han giftet seg også med en
kvinne som var svært gammel.
Og det var ikke for sex for hun selv
sa klart og tydelig at de ikke hadde sex.
Han giftet seg med henne for å ta vare på henne,
for da hadde hun en lovlig ledsager som kunne
reise med henne, slik at hun kunne
gjøre som hun ville, og forsørge henne.
Når dere begynner å snakke om å ha flere koner,
gå tilbake og se hvorfor og hva han gjorde.
For jo mer dere tenker på det, desto mer
innser dere at dette er mye ansvar og arbeid.
Det er jo hele poenget.
Og vi trenger ikke fortelle dere
om å ha det moro, alle vet om det.
Til de som ikke er gift enda, 
jeg så det da dere rakk opp hendene.
Jeg må fortelle dere at det å ha
bare én kone er mye arbeid for dere.
Dere må vokse opp mye, 
og dere må ta på dere mye ansvar.
Men så, dersom dere gifter dere igjen 
vil dere finne ut noe virkelig stort.
Virkelig stort!
Dere vil aldri ha tid til å gjøre noe
annet i hele livet deres. Jeg er seriøs.
Men stort sett, som jeg allerede har sagt, gifter muslimene
seg én gang og de forblir gift resten av livet sitt.
Dette er bra, dette er en veldig fin retning å gå, for i
de fleste tilfeller, er dette en veldig forenelig situasjon.
Men i et tilfelle hvor kvinnen ikke kan få barn,
trenger ikke mannen å kaste henne ut og si:
«Synd, jeg vil ha en kone som kan få barn.»
Han kan beholde denne konen, ta til seg en kone til og
få barn med henne, så lenge han behandler begge likt.
Men han trengte ikke å gjøre det.
La oss gå den andre veien,
la oss snakke om skilsmisse.
Hvis en mann ønsker skilsmisse, hører man folk
si at alt han må gjøre, er å gå bort til henne og si:
«Jeg skiller meg fra deg! Jeg skiller meg fra
deg! Jeg skiller meg fra deg!» og bare stikke.
Steve Martin gjorde narr av Islam
om dette, men det får bare være.
Faktum er at profeten Muhammed
(fvmh) sa at en mann hadde gjort slik.
Folk spurte: «Er han skilt fra sin kone?»
Profeten svarte: «Ja, det er han,
Men han er sannelig ikke av oss.»
Dersom han vil skille seg er det greit, 
men han er ikke av oss, ikke på den måten».
En kvinne må få vite hva som foregår. 
Hun må bli fortalt, de pleide ikke å gjøre det.
De gikk bare til dem og klappet til dem,
banket dem, og til og med drepte dem.
Det var ingen som kunne forsvare dem, 
bortsett fra deres stammementalitet;
«Dreper dere noen fra vår stamme, da vil vi gjøre noe
mot dere, men banker dere noen er det annerledes».
Deretter står det at hun er andektig lydig.
Noen men sier hun skal være lydig mot dem.
Men det stemmer ikke, i Islam er dette umulig.
Allah kommer alltid først.
Lydighet i denne sammenhengen er først
overfor Allah, deretter Hans Bok, så Sendebudet.
Ingen ber henne betrakte ektemannen som Gud.
Deretter står det: «De du ser skal du ikke mistenke.»
Det var veldig dårlige oversatt av
oversetteren å oversette det til «mistenke».
For når man leser en annen del av Koranen, 
finner man at mistenksomhet er forbudt i Islam.
Og det er tydelig at man observerte at
det er noe kalt Nushuz, Nushuza'hon-na.
Denne Nushuz betyr, bokstavelig talt på
Arabisk, at noe er så upasselig at det blir bisart.
Noe bisart, noe veldig ille.
Uten at det blir beskrevet.
Men implikasjonen er tydelig:
At det leder til noe som er umoralsk.
Noe som virkelig er ille, men det står
ikke hva det gjelder, så bare utelat Nushuz.
I dette tilfelle: formane henne.
Hvorfor står dette?
Fordi deres vane var å skamslå dem.
Men det står: «forman henne»,
men for å være helt sikker på at han forstod dette.
«Jeg er sint på deg, du må slutte
å gjøre det, ellers slår jeg til deg».
Nei, for deretter står det: «Forlat deres senger».
Det betyr at de ikke skulle ha samleie med henne.
Hva betyr det? Det betyr minst 24
timer så han får tid til å roe seg ned.
Roe seg ned og komme seg over det.
Slik at han ikke reagerer på hva enn
det var hun gjorde på en voldelig måte.
Det fungerte, det roet ned disse
mennene drastisk fordi de tenkte:
«Okey, nå må jeg være forsiktig, 
jeg kan ikke bare reagere voldelig».
Og han fortalte henne: 
«Jeg liker ikke det, det er ikke riktig».
Hun svarer: «Hva skal du gjøre med det?»
Ok, så nå er han ikke intim med henne.
Hun tenker: «Å Gud! Han er seriøs, han mener alvor».
Deretter sier verset «wa Duriba'hon».
«Dharaba» er verbet som er blitt brukt her.
Noen lærde sier det betyr at man ikke
kan slå dem med noe annet enn tannpirker.
De brukte til og med demonstrasjon av
en tannpirker, og slo seg selv mens de sa:
«Ikke hardere enn dette».
Men «Daraba» betyr å slå, til og med på engelsk 
brukes det i uttrykket: «Hvordan slo dette deg?»
Alam-tara Kayfa Daraba Laho Mathla Kalama-Tayyaba.
Ser du ikke hvordan Allah slo deg med noe Mathla?
Det har veldig mye meningsinnhold.
En annen betydning er også
at du skal returnere til sengen,
fordi denne type ”Darba” også
betyr at du kan ha seksuell omgang.
Men når folk tar dette ut av kontekst,
og menn har tatt dette ut av kontekst, og sier:
«Dette verset gir meg rett til å slå deg», men dette
er egentlig verset som stoppet folk fra å slå dem,
og gjorde det klart at de måtte gå gjennom
stadiene med å roe seg ned, ikke miste fornuften.
En lærd sa til og med at dette er en annen form 
for formanelse, en sterkere form for formanelse.
For nettopp det neste verset sier, og sjelden
er det noen som tar seg tiden til å lese videre,
at man umiddelbart skal hente noen fra hennes
stamme og noen fra sin egen stamme som kan megle,
slik at man kan føre dere sammen igjen
og finne en løsning som begge er enige i.
Dersom du kjenner til stammementaliteten deres 
som jeg har prøvd å forklare for dere i hele ettermiddag.
Dersom dere forstår stammementaliteten;
hvordan kan man slå denne kvinnen, og deretter
fortelle hennes far: «Forresten, jeg skamslo din datter».
Man ser da at dette ikke kunne være betydningen.
Det er noe som jeg har lagt ut på vår
hjemmeside som dere kan ta en titt på,
for jeg prøvde å lete etter et ord på
engelsk som kan bety nøyaktig det samme,
i tilfelle en mann ønsker å snakke om dette. 
Å slå med en tannpirker har vi ikke noe ord for.
Kan du noen ord for det å slå med
en tannpirker? Det kan ikke jeg.
Men vi har et ord for hva en doktor gjør når han
undersøker ditt bryst: En respirasjons-spesialist.
De legger hånden på brystet ditt
og slår hånden lett, slik som dette.
Dette kalles perkusjon.
Dette er det strengeste de lærde noen gang har sagt.
Dersom noen vil slå dette opp for å se, 
har vi en nettside slik at du selv kan se.
Skilsmisse-temaet må jeg la ligge nå sammen med
noen andre tema som er relatert til kvinner i Islam.
Men jeg oppfordrer dere til å skrive ned spørsmål
slik at vi får ordnet det på en eller annen måte.
Dere kan gjerne være her hvis dere vil, så kommer
vi tilbake med mer av dette, InshaAllah, hvis Gud vil.
Jeg ber Allah om å tilgi mine feil, og jeg håper vi
ikke forvirret dere og at vi i det minste underholdt dere.
Subhanakalla Humma wa Bi-Hamdik.
AshHadu Alla-ilaha illa-Anta Astaghfiruka Atubu-Ilayk.
En ung dame som aksepterte Islam
fortalte oss noe helt utrolig i går kveld.
At hun søkte og prøvde å finne, og at
hun drømte hvordan hun ville finne svar.
Ved å være sammen med muslimer og
lære om Islam fant hun det hun lette etter.
Og vi alle kan finne på samme måte, men
begynn med å spørre Han, ikke spør meg.
Dette er hvordan jeg unngår å svare på spørsmål.
Ok, jeg vet at dere ikke lar meg slippe
unna så lett, men det var verdt et forsøk.
Nå skal vi ta spørsmålene, InshaAllah.
Jeg vil gjerne gratulere dere alle
for at dere har vært så tålmodige.
Deres tålmodighet, deres samarbeid, evnen til
å jobbe sammen om å lage plass for hverandre.
Det er virkelig fantastisk! Spesielt det at
Dere har sittet så lenge og hørt på meg kakle.
Dere har mye tålmodighet, dere har stil.
Jeg tror jeg kunne gjort om dette til en sang.
- Du også!
- Forresten hørte jeg noe om at de skulle
omplassere Jay Leno... bare glem det.
Jeg jobber jo ikke, vet dere.
Jeg har en fin overraskelse til dere, men den skal
jeg la ligge en stund og svare på noen spørsmål først.
Noen av disse er ikke relevante til temaet vårt.
Noen av disse kan du bare spørre din lokale Imam.
Og i noen av disse tilfellene vil han klappe til dere.
Og dere fortjener det.
Denne handler om omskjæring, fjerning av
forhuden på menn, som Islam snakker om.
Hvis noen gjør slikt mot kvinner så er det
ikke fra Koranen slik jeg kjenner til dette.
Hvis noen kvinner gjør noe slikt etter eget
ønske, og de syns det er kult, så er det opp til dem.
Men det har aldri vært noe som er
pålagt kvinnen, så hvis dere hører om dette
vil jeg fortelle dere at dette var en
praksis i Afrika lenge før Islam kom,
og det blir fortsatt praktisert blant noen muslimske
kvinner som lever der, men det kommer ikke fra Islam.
Det kommer fra deres lange tradisjon.
Her er et spørsmål jeg kommer til å stille,
og deretter vil jeg stille dere to eller tre til.
«Hvorfor skal muslimer bruke hijab?»
Hvorfor skal muslimske kvinner dekke seg til?
Et annet spørsmål jeg vil legge til:
Hvorfor skal muslimer unngå å spise svin?
Hvorfor skal muslimer be fem ganger om dagen?
Hvorfor skal muslimer utføre Hajj?
Hvorfor skal muslimer faste i Ramadan?
Hvorfor skal muslimer i det hele tatt si de er muslimer?
Hvis du er muslim vet du allerede svaret, hvis du
ikke er det trenger du ikke å bekymre deg om dette.
Er det ikke sant? Ingen ber
ikke-muslimer om å bruke hijab.
For dette er identiteten til den troende.
Det er også identiteten til den gode kristne
kvinne og den gode jødiske kvinnen også.
Selv i dag vil dere finne at de
beste jødiske kvinnene er tildekket.
Visste dere ikke det?
Før jeg kom hit var jeg i New York, det er mange jødiske
kvinner der, og men ser med en gang at kvinnen er jødisk.
Fordi de dekker seg til. De dekker ikke hele ansiktet
slik som en katolsk nonne som dekker seg mer.
Mange av dem barberer også hodet sitt.
De jødiske kvinnene barberer hodet og bruker parykker.
Man kan ikke se håret; de barberer det bort.
Jeg tuller ikke, dette er sant.
Om en kvinne ikke er troende, verken tror på
Bibelen eller Gud, så vet man hvem som er hvem.
Men dersom du er en troende,
så står det i Koranen hva du skal gjøre.
Hvis du tror på Koranen, hvorfor følger du den ikke?
Et bevis på at man tror er
å handle etter det du tror på.
Om dere ikke tror, er det åpenbart at dere ikke
praktiserer det. Dere sier det, men handler ikke.
Her er et spørsmål om hvorfor 
mennene sitter adskilt fra kvinnene.
Er det noen kvinner her som vil 
gå og sette seg med mennene?
Jeg stiller et spørsmål.
- Nei!
- La meg stille dere et annet spørsmål.
Jeg holdt et foredrag og så kom en kvinne
inn imens vi holdt på med spørsmål og svar.
Hun kom gående inn gjennom døra og begynte å si:
«Jeg lurer på hvorfor dere muslimer kan ha fire koner
mens en kvinne bare kan ha én ektemann!»
Jeg ble sjokkert for jeg forventet
ikke at noen skulle snakke slik til meg.
Jeg spurte: «Er du gift?» og det var hun.
Jeg sa: «Se for deg mannen din i
et øyeblikk.» Hun spurte: «Hvorfor?»
Jeg sa: «Bare se for deg hvordan han ser ut når han
kommer hjem fra jobben og setter seg i godstolen sin»
«Ja?»
«Vil du ha en til?» «Aldri i livet!»
Så spurt jeg: «Hvorfor vil du ha fire?»
Selvfølgelig måtte jeg gi det ordentlig svaret.
En annen streng kvinne kom inn
imens vi holdt på med spørsmål og svar.
Vi var på universitetet og en eldre kvinne 
kom inn, hun var svært konservativt kledd.
Hun pekte på en muslimsk søster,
og sa: «Jeg vil vite hvorfor de er kledd slik!»
Jeg var ble forvirret.
«Hvorfor er de kledd slik?!»
Det sjokkerte meg og igjen klarte jeg ikke å tenke klart.
Det handlet ikke om svaret,
men det at folk var så frekke.
Jeg sa: «Unnskyld meg. Hva er
galt med måten de kler seg på?»
Hun sa: «Det er ikke logisk!»
Jeg sa: «Din logikk!»
Og hun svarte: «Ja!»
Jeg sa: «Ok, da skal jeg stille deg et
spørsmål: Hvorfor er du påkledd i det hele tatt?»
Hun ble sint og sa: «Hva?!»
Jeg spurte: «Hvorfor har du på klær?»
«Hva?!»
Jeg spurte: «Hvordan ble du født? Hva
hadde du på deg da du kom ut av moren din?
La meg hjelpe deg, du var
naken og hadde ingen klær på deg!»
Så sa jeg: «Nå skal jeg spørre deg igjen».
Forresten hadde hun på seg klær som var
slik og helt ned til anklene, og helt opp hit.
Det var akkurat som en muslimsk drakt på mange måter
Jeg spurte: «Hvorfor er du kledd slik?»
Hun ble sur og svarte: «Beskjedenhet!»
Jeg sa: «Spør nå disse damene hvorfor 
de er kledd slik. Du vil få eksakt samme svar.
Eneste forskjell er beskjedenhet ovenfor
Den ene som skapte dem, fremfor noe de fant opp.»
Kvinnene gikk helt av hektene, de syntes
det var fantastisk. Kvinnen dro, hun stormet ut.
Deretter sa broren ved siden av meg: 
«Det var min historielærer, jeg tror jeg nettopp strøk».
Hun var en rettferdig kvinne, hun strøk
han ikke, han fikk forresten en god karakter.
Men hvorfor sitter menn og
kvinner separert? Det er veldig enkelt!
I mange tilfeller gjennom historien vet vi at menn
har utnyttet kvinner på mange forskjellige måter.
Ikke minst ved å stirre på dem
slik at de føler seg ukomfortable.
Også når de går forbi menn, vil menn ta på
dem på en måte som gjør det vanskelig å si ifra.
Menn gjør slikt, og det er ikke noe nytt.
Man trenger ikke å være fra Italia for å gjøre slik.
Det er strengt forbudt i Islam. Jeg vil
gjerne ta dere med til Profeten (SAW) sin tid.
Dersom noen på den tiden hadde gjort noe
sånt mot en kvinne, så hadde de drept ham.
De ventet ikke et øyeblikk Dersom du
rører min kone, eller min søster, er du død!
Ferdig med saken!
Det trengs en god balanse.
Kvinner i Islam har blitt nøye fortalt «hva, når og hvor»,
slik som menn har blitt fortalt «hva, når og hvor»,
når det gjelder påkledning, miksing og ikke miksing osv.
Men noen ganger har folk misforstått og blitt forvirret,
og det har jo gått 1400 år så jeg skylder ikke på noen
Jeg hakker heller ikke på noen, men jeg ber
muslimene om å gå tilbake til kildene og sjekke.
Dette gjelder ikke hvordan dere sitter i dag, for
av en eller annen grunn sitter dere slik i dag. Bra!
Men på profeten Muhammed (fmvh) sin tid
hadde han ingen form for skille mellom menn
på det stedet de pleide å be, bare
så dere vet det. Det var ingen ting der.
Kvinnene satt bak, for seg selv. 
Og mennene satt foran, for seg selv.
Han sa til mennene at de ville få mer belønning
ved å komme til Masjid for de fem daglige bønnene.
25 til 27 ganger mer belønning.
Mens kvinnene får mer belønning ved å be
hjemme, på de mest ubemerkede, private steder.
Menn må be med andre menn i en
stor gruppe, mens kvinnene ikke må,
og de får den lik, eller mer belønning enn
mennene, som gjør det mye enklere for henne.
Hun slipper å kle på seg, gå dit og gå fra
barna hjemme eller maten på komfyren.
Hun er i stand til å fortsette
å holde på med det hun gjør.
Det er veldig enkelt for en kvinne å
utføre sin Ibadah, eller tilbedelse i Islam.
Hvis hun ønsker å gå for å delta i det
som skjer på morgenen eller kvelden,
så kan hun gjøre det slik som mange
kvinner gjorde, og de ville oppholde seg bak.
Hvis det ikke skulle være noen samtale eller noe slikt,
bare reiste de seg og dro før mennene snudde seg.
Det var slik de gjorde det.
I dag har vi, som dere kan se, disse kunstige lysene
her inne som er så lyse uansett om det er dag eller natt,
noe som gjør at kvinnene ikke kan
ta fordelen av denne type tildekking.
For de pleide å ta fordel av det var
mørkt og at de kunne smette inn og ut.
Man kunne kanskje se at det var noen
kvinner der, men man visste ikke hvem.
Og de trengte ikke å bekymre
seg for hva de hadde på seg.
Men i dag er det veldig vanskelig.
Hvis en kvinne har noen smykker o.l. så skal
hun ikke vise dette frem, så hva skal hun gjøre nå?
Så hvis hun har et barn, hva skal hun da gjøre?
I Islam ammer moren barnet sitt i to år.
Betyr det at man på to år ikke
kan være ute i offentligheten?
Skal du forlate ungen? Det kan ikke
forlate ungen, hva skal du da gjøre?
Islam har gitt en veldig god løsning på dette:
Kvinner har det som dekker
foran som vi snakket om, Khimar.
Hun kan holde barnet under den for å amme.
Ingen kan se, men det er litt ukomfortabelt og det er
varmt, så hvis hun sitter i Masjid og vil amme barnet,
så satte mennene et skille mellom slik
at kvinnene kunne bak for deres komfort.
Mange av kvinnene sa: «Dette er bra! Etter
bønnen kan jeg ta av hodeplagget og slappe av!
Og nyte prgrammet!»
Og i dag gjør vi det samme.
Noen av våre brødre i Islam har
kanskje ikke studert dette godt nok,
og de har gjort det obligatorisk for alle kvinner
å gå bak dette skillet, og sitte på en bestemt måte.
Folk hører på det de sier, men jeg skal fortelle
dere at det ikke er noe bevis for dette i Islam.
Det finnes ikke bevis som underbygger dette i Islam.
På den annen side må jeg i noen
tilfeller støtte brødrene når de sier:
«Vi kan ikke ha noen kvinner under fredagsbønnen»..
Se dere omkring i dette rommet, dere
ser hvor mange mennesker som er her.
De andre rommene er også fulle. Hvordan skulle
vi klare å samle alle for bønn her inne? Det går ikke!
Så de sa til kvinnene: «Dere vil få
mer belønning hvis de ber hjemme.
La mennene komme og utføre
fredagsbønnen, og la dem gå ut.»
Derfor gjorde de det slik.
Men det var ikke for å frarøve kvinnene noe, eller
få dem til å føle seg dårlig, det var enkel logistikk.
Vi oppfordrer dem til å bygge større moskeer,
men da får man selvfølgelig et problem:
Så snart du sier du vil ha en større moské, sier alle:
«Nei! Terroristene er tilbake og vil lage større bomber!»
Mennene sitter fast mellom
disse tingene og prøver sitt beste.
I mange tilfeller syns jeg de gjør en god jobb.
Men andre går mennene for langt og
sier ting som ikke har grunnlag i Islam.
Men måtte Allah veilede oss alle.
Og jeg er sikker på at jeg har
begått flere feil enn dem bare i dag.
Vi har snart ikke mer tid igjen.
Jeg skulle ønske vi hadde mer tid til dette for
det er så mange ting som angår Islam i dag,
og kvinner spesielt, som ikke
er fra Islam, men fra mennesker.
En annen generell ting er at det som blir sagt om Islam
som angår fienden, eller det som angår jøder og kristne,
er ting som er forvridd og
vrengt til den grad som gjør meg trist.
Dere spurte ikke om det,
men jeg ville bare nevne det selv.
Hvis dere ikke har noe imot at
jeg stiller meg selv et spørsmål.
Spørsmålet er: «Hvorfor står det i Koranen at
man ikke kan ha jøder og kristne som venner,
og hvorfor står det i Koranen at
man skal drepe alle jøder og kristne?»
Svaret er at det ikke står
noe slikt, ikke i noe tilfelle.
Dette er ting som har blitt veldig forvridd.
I noen tilfeller forvrir muslimer dette,
og i andre tilfeller det er ikke-muslimer.
Det første spørsmålet er basert på to ord på
arabisk som er oversatt feil: «Bitana» og «Awliya»
Det står: «Ikke ta til dere Awliya».
«Awliya» betyr ikke «en venn».
Det betyr «en alliert», slik som du har
allierte når du er i krig, som land har i dag.
Og hvis noen ikke har samme tro,
tar du dem ikke med i krigen som allierte,
for det er ikke rettferdig at
en kristen skal forsvare Islam.
Selv om det er riktig for en muslim
å forsvare troen til jødene og kristne,
og det har vi bevist gjennom de siste 1400 årene.
Det er en gruppe kristne som vi
snakket om i går, som bor i Syria nå,
og de har vært der hele tiden fullstendig
omgitt av muslimer, og beskyttet av muslimer.
De snakker fortsatt Jesu språk, og Mel Gibson
måtte dra dit for å lære seg språket fra dem
for filmen «Passion of Christ», for de er de
eneste på denne jorden som snakker det språket.
Forresten er det en profeti som sier at dette stedet
i Syria, i Damaskus, hvor Jesus vil komme tilbake.
Og det er det stedet i dag hvor
de som snakker hans språk finnes.
Bare for å nevne det.
Det er mange ting. Ordet
«Bitana» betyr «innsiden av jakken».
Hvem er det du setter så nærme
deg, nærmere enn din deodorant?
Selv muslimer gjør du ikke til din «Bitana».
Så dere forstår hvordan dette har seg.
I referansen som de gir som sier «drep alle jøder
og kristne», står det ikke engang jøder og kristne.
Det eneste som står der er «Waktubuhum».
Det er det som står, men det er i sammenheng
med det foregående verset hvor det står «Qitl»,
og de har oversatt det som «kjempe».
Ordet er egentlig «Qitl»,
som egentlig betyr «å drepe».
Det er snakk om kjempe og drepe som i en kamp.
For hvis du leser de i kontekst, vil du innse
at du bekjemper folk som kjemper imot deg.
Det er snakk om å sette grenser, så de var begrenset.
De pleide å drepe alle og enhver i deres kriger, men
nå fikk de ordre om at de ikke kunne fortsette med det.
Det står at du kan bekjempe
dem hvis de kjemper imot det.
Det var første gang på 13 år
at de fikk lov til å kjempe imot.
Det står: «Bekjemp dem hvis de kjemper imot deg, men
hvis de stopper må du stoppe, ellers er du en overtreder.
Sannelig, Allah elsker ikke overtredere.»
Så i det neste verset står det: «Bekjemp dem i en
dødelig kamp», som betyr å drepe hvis de dreper dere.
Hør etter: «og driv dem ut fra
det stedet de drev dere ut fra»
Det var ingen kristne eller jøder som drev
muslimene ut av noe sted på den tiden.
Dette var et spesifikt vers ang.
noe som akkurat hadde skjedd.
Det er snakk om avgudsdyrkerne, som var deres egne
slektninger som hadde drevet dem ut av deres hjem,
drept dem, voldtatt deres kvinner.
De får nå beskjed om at «hvis de kjemper imot dere,
kan dere kjempe tilbake og få landet deres tilbake.»
Det står at de kunne få sine eiendeler og hjem tilbake.
Ta det tilbake.
Dette var snakk om folket i Mekka.
Så når du stopper midt i et vers og legger til ord
som ikke hører hjemme der, så er det ikke Islam.
Jeg skulle virkelig ønske vi
hadde tid til å ta flere spørsmål.
Men i mellomtiden kan vi fortelle
dere at deres spørsmål var veldig bra.
Noen av dem er ikke relatert til tema, andre er personlige.
Jeg liker ikke å ta personlige ting foran publikum.
Det er ikke rettferdig overfor deg eller den du snakker
om, så jeg vil be dere om å ta dette til betraktning:
Hvis dere vil kan dere skrive ned spørsmål
og sende dem inn til JustAskIslam.com.
Men før du gjør det, gå til SearchForIslam.com
og skriv inn nøkkelordene for å sjekke om vi allerede
har svart på spørsmålet ditt, og gjør det lett for deg.
SearchForIslam.com
JustAskIslam.com
ScienceIslam.com som gjelder det temaet vi hadde.
Den beste ble spart til slutt. Vår nyeste
nettside som er veldig kul: IslamsWomen.com.
Det er ingen apostrof, bare skriv IslamsWomen.com
Jeg tror dere kommer til å like den,
den har et flash program på begynnelsen.
Jeg tror dere kommer til å
like den, den har mange svar.
Og til menn: Dere kan gå inn på denne
nettsiden, men dere må senke blikket.
Jeg bare tuller!
Jazakumullah Khayr!
Inn til neste gang: Fred!
Assalamu Alaykum wa Rahmatullah wa Barakatuh!
Å! Jeg glemte noe.
Jeg lovte dere en overraskelse.
Lovte jeg dere en overraskelse?
- Ja!
- Vil dere ha den?
- Ja!
- Vil dere se noen entre islam?
- Ja!
Ikke bry deg om disse folka, de er gærne!
Ok, la meg gjøre meg i stand her.
Først må jeg få min penn tilbake.
Jeg skulle jo ikke kaste den bort, vet dere!
Stå her, er det greit?
- Ja, det er greit.
- Først, fortell meg ditt navn.
- Joey.
- Unnskyld?
- Joey
- Hvor gammel er du?
- Jeg er 18.
- 18 år gammel?
- Ja.
- Så du vil bli muslim?
- Jeg er sikker!
- Hvorfor?
- Fordi jeg har lett etter noe og jeg har
funnet det nå, og jeg vet at det er Allah.
- Du har hørt oss snakke om Islam,
du kjenner til de seks tingene vi tror på.
- Ja.
- Vi tror på Allah, Hans engler, bøker,
budbringere, Dommedag og Allahs Qadr.
Og det er påkrevd handling,
du må be fem ganger om dagen.
- Bra.
- Og du er klar for å faste i Ramadan?
Det er lange dager her oppe.
- Er du klar?
- Ja.
- Ok!
Og du vet at når du kommer inn i Islam får du alle
disse som en bonus, de er dine brødre og søstre.
- Ja, jeg vet.
- Det hindret deg heller ikke?
- Nei.
- Du er dedikert, det må jeg si.
- Joey, det er veldig enkelt, ikke vanskelig.
Hvis vi kan gjøre det på engelsk er det bedre for meg.
- Ja, jeg kan gjøre det.
- Ok.
Og deretter vil vi gjøre det på arabisk, ok?
- Ok.
- Bare gjenta etter meg.
- Ok.
- Jeg sverger
- Jeg sverger
- at det ikke er noen gud å tilbe
- at det ikke er noen gud å tilbe
- utenom Allah
- utenom Allah
- Han har ingen partnere
- Han har ingen partnere
og jeg sverger
- og jeg sverger
- at Muhammed er hans sendebud
- at Muhammed er hans sendebud
- Det er alt.
- Allahu Akbar!
- Ta det rolig.
Dere gjør meg nervøse.
Nå gjør vi det på arabisk.
- Ok!
- Men det kommer til være i Texas-aksent, er det greit?
- Ja, selvfølgelig.
- AshHadu
- AshHadu
- an-La ilaha
- an-La ilaha
- ill-Allah
- ill-Allah
- wa
- wa
- AshHadu
- AshHadu
- Anna Muhammed
- Anna Muhammed
- Rasool Allah
- Rasool Allah
- Takbir!
- Allahu Akbar!
- Hva heter du?
- Max
- Max?
- Ja.
- Er det en forkortelse for Maximilian?
- Ja.
- Er det?
- Ja.
- Virkelig?
- Ja.
- Ok, hvor gammel er du?
- Jeg er 17
- 17? Og du vil bli muslim?
- Ja.
- Ingen tvil?
- Nei.
- Du er sikker?
- Ja.
- Hvorfor?
- Vel, det gir mening, og jeg liker ting som gir mening.
- Ok!
- Dere lurer kanskje på hvorfor jeg spør
dem for det er riktig å spørre noen hvorfor.
En gang spurte jeg en ung mann, og han
sa: «Fordi alle jentene er så søte med hijab».
Og jeg så: «Vent nå litt! Vi kommer
ikke inn i Islam for noe annet enn Allah.»
Så du vet om de seks tingene?
Vi tror på Allah, Hans engler, bøker,
budbringere, Dommedag og Allahs predestinasjon.
- Ja, jeg har snakket mye med min venn
om Islam, så jeg har informasjon om det.
- Så det går bra med deg?
- Ja, jeg har lært om dette i to år nå.
- Å? Ok, den er grei.
Noe annet som jeg må nevne er, som jeg
gjorde for Joey, er at når du kommer inn i islam,
er du pålagt å be fem ganger om dagen, faste i
Ramadan, betale Zakah av din formue til de fattige,
og også å utføre Hajj, til Mekka,
til Allahs Hus. Vet du om det?
- Ja!
- Er du klar til å gjøre det?
- Ja.
- Selv om et er lange dager å faste?
- Det må jeg jobbe med.
- Vi alle må jobbe med det.
Vi ber Allah om å gjøre det lett for deg.
- Ja.
- Ok, da begynner vi. Er du klar? Er det greit på engelsk?
Jeg sverger
- Jeg sverger
- at det ikke er noen gud å tilbe
- at det ikke er noen gud å tilbe
- utenom én gud
- utenom én gud
- Allah
- Allah
- Han har ingen partnere
- Han har ingen partnere
- og jeg sverger
- og jeg sverger
- at Muhammed er hans sendebud
- at Muhammed er hans sendebud
- Allahu Akbar!
- Nå på arabisk.
Nå gjør vi det på arabisk.
AshHadu
- AshHadu
- an-La
- an-La
- ilaha
- ilaha
- illa
- illa
- Allah
- Allah
- La Shareek Ala
- La Shareek Ala
- wa AshHadu
- wa AshHadu
- Anna Muhammed
- Anna Muhammed
- Rasool Allah
- Rasool Allah
- Allahu Akbar!
I går, da kvinnene tok Shahadah, sa jeg
at muslimene klemmer de nye Shahadah,
men guttene får ikke klemme jentene, så vi får
klemme dere, men dere får ikke klemme jentene.
- Gratulerer! - Takk!
- MashaAllah! MashaAllah!
Før vi gjør noe annet: Er det noen
andre som ønsker å akseptere Islam?
Dere trenger ikke å komme ned hit for å gjøre det.
Om du vil stå der hvor du er og
akseptere Islam, kan du gjerne gjøre det.
Noen flere?
Har vi noen søstre eller brødre som
ønsker å si sin trosbekjennelse offentlig?
Hvis ja, la oss få vite deg, og stå opp.
Rekk opp hånda også, for noen er nødt til å
stå bak, og jeg tror ikke de skal ta Shahadah.
De har bare ikke noe sted å sitte.
Hvis det er noen, så er dette tiden for å
gjøre det, for vi skal avslutte programmet nå.
Jeg har virkelig blitt velsignet
for å være her i Oslo, Norge.
Dere har vært veldig vennlige mot meg,
og jeg håper InshaAllah, hvis Gud vil,
at jeg får sjansen til å være med dere
igjen her i dette livet, og også i Paradis.
Slik at vi alle kan være der sammen. Ameen.
- Ameen!
Inntil da, Assalamu Alaykum
wa Rahmatullah wa Barakatuh.
