Úsměvné, ale někdy
je to i jiné. Vzpomínám si na jeden
velice epický trip, který jsem zažil, když jsem přehazoval velkou hromadu kompostu
z pěstování hub dávno, v jiné zemi.
Vlastně to bylo v minulém životě, jak tak vzpomínám.
No, každopádně, přeházel jsem to
a z toho vyrostly tak nádherné houby...
Houby jsem si vzal minulou sobotu, plnou dávku,
což je pět gramů sušených.
A tak jsem si řekl, že tuto sobotu si je vezmu také, ale
myslím, že jsem si řekl, že zvýším toleranci.
Takže místo toho jsem si vzal devět gramů.
A to je moment, kdy ke slovu přichází učení.
Vaše chyby se samy o sobě zúčtují.
Abych se vrátil: Takže já tam tak sedím a náhle si uvědomuji:
Ach můj Bože! Už to na mně přichází!
Je sto mil široká a na deset mil vysoká a valí se ke mně!
Vypadá jako... Já měl sotva čas na to zalehnout.
Tak rychle to přicházelo. Tu se náhle ozval hlas:
Připravte se na bouři, která zasáhne pláž!
Tak jsem zalehl a bylo to, jako kdyby mě zasáhlo tornádo,
a v jednu chvíli jsem otevřel oči
a stála tam ta žena, tak ohozená
v celé té výbavičce,
s pirsingem, koženými kalhoty a tím vším
a já ležel přímo mezi jejíma nohama, stála vzpřímeně,
když tu se ke mně sehnula a svou tvář přiblížila těsně k té mé
a řekla:
"Je tohle pro tebe dost silné, debile?",
na což jsem vydechl:
"Ano."
A ona pak pokračovala:
"Říkají, že ti to pomůže zavřít oči, kovboji."
A později, když jsem nad tímto tripem přemýšlel,
jsem si uvědomil, proč mě houby nazvaly chlapcem od krav.
Je to proto, že nejvíce zkušeností s houbami měli kluci a holky od krav.
Protože tito lidé chodí za kravami
a většina lidí se s touto věcí setkala na pastvině.
Víte, María Sabina, houbová šamanka z Oaxaca´,
tvrdila, že nebyla poučena.
Prohlašovala, že jako dítě musela pást ovce a krávy
a měla hlad,
tak začala jíst houby.
Nebojte, já jsem své vlákno neztratil, jsem na bezpečném kurzu.
Jakmile se tam vydáte, existují různé triky
pro navigaci.
Dva triky, které jsou nezbytné:
Ten první, už jsem o něm hovořil:
Připravte si konopí. Protože pokud se dostanete na místo, které se vám nelíbí,
můžete se od tama fofrem dostat tak, že si jednou, dvakrát potáhnete.
A ten druhý:
Pokud se dostanete na místo, které se vám nelíbí, zpívejte!
Nedělejte to, co většina oslů dělá, že se
skrčí do fetální polohy a přitom běduje: "Tohle nevydržím! Kolik hodin to bude trvat?"
Tohle to nedělejte. Posaďte se, nadechněte se a rozbalte to.
Bubnování.také.. Já se domnívám, že nejdůležitější je své tělo okysličit,
je velice důležité správně dýchat.
A že jsou těžká místa.
Pokud by neexistovala těžká místa, lidé by se toho tak nebáli.
No a když se skrze takové těžké místo prodíráte, nebuďte za idioty,
nepropadejte strachu, jen proto, že někdo před vámi postavil něco ošklivého.
Rozumíte, lidé před vás staví nepěkné věci každý den a vy řeknete jen...
Myslím, že existují podivná místa a každý z nás má nějaké své soukromé peklo.
Myslím, že takové mám i já, místo, na které chodím téměř při každém svém ayahuascovém výletu, které nazývám Skladištěm masa.
Však víte, čím méně smutné to bude, tím lépe,
a pokaždé, když vidím, že se to začíná hroutit, řeknu si: Je čas ubalit si malé brčko Gorillího chloupku,
a zazpívat jim Píseň Proti Skladištím masa.
Překlad a titulky - Roman Kocián
