
Catalan: 
Bon dia a tothom
Vull començar donant les gràcies a la Cooperativa Integral Catalana i a l'Ajuntament d'Arbúcies
per haver organitzat aquestes jornades
de la Primera Jornada Cooperativista d'Arbúcies
que també està molt relacionada amb el que explicaré ara

Spanish: 
Buenos días a todos
Quiero comenzar dando las gracias a la Cooperativa Integral Catalana y al ayuntamiento de Arbúcies
por haber organizado estas jornadas
de la Primera Jornada Cooperativista de Arbúcies
que también está muy relacionado con lo que explicaré ahora

Spanish: 
El cooperativismo  tiene una historia moderna
pero tiene raíces más antiguas que vienen del comunal.
No estoy muy acostumbrado a hablar en público, es mi presentación número 25, pero no me acabo de acostumbrar.
soy una persona introvertida, no soy ni escritor profesional, ni historiador profesional, soy autodidacta
y tampoco el tema de las presentaciones es lo mío
yo soy ingeniero informático
supongo que escogí la profesión porque es muy dada a la introversión
estás siempre detrás de una pantalla
pero también estoy muy contento de estar en el museo etnológico del Montseny de la Gabella
Me han dicho varias personas que es  un lugar muy bonito de ver

Catalan: 
El cooperativisme té una història moderna
però té arrels més antigues que vénen del comunal.
No estic molt acostumat a parlar en públic, és la meva presentació número 25, però no m'acabo d'acostumar.
sóc una persona introvertida, no sóc ni escriptor professional, ni historiador professional, sóc autodidacta
i tampoc el tema de les presentacions és el meu
jo sóc enginyer informàtic
suposo que vaig escollir la professió perquè és molt donada a la introversió
estàs sempre darrere d'una pantalla
però també estic molt content d'estar en el museu etnològic del Montseny de la Gabella
M'han dit diverses persones que és un lloc molt bonic de veure

Spanish: 
que está muy relacionado con lo que explicaré
porque este museo trata sobre tiempos pasados
de la historia de aquí, del Montseny
de como la gente vivía
y el título de esta presentación es muy adecuado: "Reconstruir el Comunal"
Hay una web que se llama Reconstruir el Comunal
que le ha hecho un grupo de gente que ha colaborado en el libro
y que ha hecho esta web también
que es muy interesante y recomiendo que la visitéis
porque no habla sólo de cosas que salen en el libro
si no que también trae nuevas experiencias de temas comunales y relacionados con cooperativismo, etc.

Catalan: 
que està molt relacionat amb el que explicaré
perquè aquest museu tracta sobre temps passats
de la història d'aquí, del Montseny
de com la gent vivia
i el títol d'aquesta presentació és molt adequat: «Reconstruir el Comunal»
Hi ha un web que es diu Reconstruir el Comunal
que l’ha fet un grup de gent que ha col·laborat en el llibre
i que ha fet aquest web també
que és molt interessant i recomano que el visiteu
perquè no parla només de coses que surten en el llibre
sinó que també aporta noves experiències de temes comunals i relacionats amb cooperativisme, etc.

Spanish: 
Además, hace unos días salió una entrevista en la revista mensual La Marea
le hicieron la entrevista a Iván Miró
que es socio-fundador de la cooperativa La Ciutat Invisible
habló de cooperativismo y le preguntaron también sobre bienes comunales
-parece que ahora los comunales es un tema que está volviendo a la escena pública-
y decía que el cooperativismo agrario, obrero, las colectivizaciones del 1936
y los bienes comunales son expresiones de lo mismo
es decir al final están muy relacionadas, muy vinculadas todas ellas
Decía también, creo que muy acertadamente, que detrás de los bienes comunales hay un concejo

Catalan: 
A més, fa uns dies va sortir una entrevista en la revista mensual La Marea
li van fer l'entrevista a Ivan Miró
que és soci-fundador de la cooperativa La Ciutat Invisible
va parlar de cooperativisme i li van preguntar també sobre béns comunals
-sembla que ara els comunals és un tema que està tornant a l'escena pública-
i deia que el cooperativisme agrari, obrer, les col·lectivitzacions del 1936
i els béns comunals són expressions del mateix
és a dir, al final estan molt relacionades, molt vinculades totes elles
Deia també, crec que molt encertadament, que darrere dels béns comunals hi ha un consell

Catalan: 
que decideix sobre aquests comunals, sobre el seu aprofitament
de fet, cooperativisme, col·lectivitzacions, béns comunals... el que tenen en comú
és que són els usuaris dels recursos els que decideixen sobre la seva racionalització
aquí es veu una mica, surten una sèrie de fotografies, imatges on es veuen assemblees
i també té molt a veure amb el tema del meu estudi
és a dir, com vaig començar el meu estudi sobre els comunals, consell obert a Catalunya, etc.?
abans de la crisi econòmica no sabia res sobre cooperativisme, béns comunals
fins i tot no coneixia la revolució social del 1936

Spanish: 
que decide sobre estos comunales, sobre su aprovechamiento
de hecho, cooperativismo, colectivizaciones, bienes comunales... lo que tienen en común
es que son los usuarios de los recursos los que deciden sobre su racionalización
aquí se ve un poco, lo que sale en una serie de fotografías, imágenes donde se ven asambleas
y también tiene mucho que ver con lo que fue mi estudio
es decir, ¿cómo comencé mi estudio sobre los comunales, concejo abierto en Cataluña, etc.?
antes de la crisis económica no sabía nada sobre cooperativismo, bienes comunales
incluso no conocía la revolución social del 1936

Catalan: 
no sabia res de tot això. Era una persona convencional
que sí que tenia una ideologia d'esquerres però
no sabia res sobre aquesta història i que és molt important a Catalunya
no ho hem d'oblidar
Com he dit al principi sóc historiador autodidacta
Una cosa més que és un repte per mi
és que encara que vaig néixer a Catalunya, a L'Hospitalet del Llobregat, fa cinc anys no parlava el català
la meva llengua materna és el castellà i per això ha estat un repte fer un llibre en una llengua que no domino
En la correcció em van ajudar quatre persones
i el fet de viure i treballar des de fa uns anys a Igualada, on es parla més el català

Spanish: 
no sabía nada de todo esto. Era una persona convencional
que si que tenía una ideología de izquierdas pero
no sabía nada sobre esta historia y que es muy importante en Cataluña
no lo hemos de olvidar
Como he dicho al principio soy historiador autodidacta
Una cosa más que es un reto para mi
es que aunque nací en Cataluña, en L'Hospitalet del Llobregat, hace cinco años no hablaba el catalán
mi lengua materna es el castellano y por ello ha sido un reto hacer un libro en una lengua que no domino
En la corrección me ayudaron cuatro personas
y el hecho de vivir y trabajar desde hace unos años en Igualada, donde se habla más el catalán

Spanish: 
y allá hablo catalán bastantes horas al día
y eso me ha ayudado también mucho. Es decir, son varios retos que he tenido.
Las presentaciones también, nunca había hecho nada parecido, me he lanzado a la piscina
y he hecho una cosa para la que no estaba preparado
por eso, os animo a que mucha gente estudiéis la historia desde abajo, del pueblo, porque se puede hacer
yo lo hice sin tener al principio muchos conocimientos sobre el tema
y mediante mucho esfuerzo, muchas horas dedicadas. Mi pareja está aquí y lo puede corroborar
Madrugadas, fines de semana, durante muchos años y ha sido un esfuerzo muy bestia
De poner al alcance de la gente algo que era  muy académico y que no se conocía

Catalan: 
i allà parlo català bastants hores al dia
i això m'ha ajudat també molt. És a dir, són diversos reptes que he tingut.
Les presentacions també, mai havia fet res semblant, m'he llançat a la piscina
i he fet una cosa per la qual no estava preparat
per això, us animo al fet que molta gent estudieu la història des de baix, del poble, perquè es pot fer
jo ho vaig fer sense tenir al principi molts coneixements sobre el tema
i mitjançant molt esforç, moltes hores dedicades. La meva parella està aquí i ho pot corroborar
Matinades, caps de setmana, durant molts anys i ha estat un esforç molt bèstia
De posar a l'abast de la gent alguna cosa que era molt acadèmica i que no es coneixia

Spanish: 
El 24 de octubre de este mes hará un año que se publicó el libro
desde entonces, desde que fue publicado el libro y empecé con las presentaciones
han pasado muchas cosas y la historia de este proceso del libro no acaba cuando fue publicado
sino que continúa. Llevo un año viviendo experiencias muy bonitas
Cada presentación que hago, la gente que contacta conmigo, todo esto me está enseñando muchísimo
En cada presentación intento incorporar material nuevo
Es decir, que  tengo que venir a Arbúcies, pues busco  información de aquí o del Montseny o de la Guilleries.
Es un trabajo de investigación que no acaba con el libro, sino que lo he continuado y ahora tengo más material

Catalan: 
El 24 d'octubre d'aquest mes farà un any que es va publicar el llibre
des de llavors, des que va ser publicat el llibre i vaig començar amb les presentacions
han passat moltes coses i la història d'aquest procés del llibre no acaba quan va ser publicat
sinó que continua. Porto un any vivint experiències molt boniques
Cada presentació que faig, la gent que contacta amb mi, tot això m'està ensenyant moltíssim
En cada presentació intento incorporar material nou
És a dir, que haig de venir a Arbúcies, doncs busco informació d'aquí o del Montseny o de les Guilleries.
És un treball de recerca que no acaba amb el llibre, sinó que ho he continuat i ara tinc més material

Catalan: 
que podria ser publicat
Però què és aquest llibre, El comú català. La història dels que no surten a la història?
És un tipus d'assaig historiogràfic que es denomina història des de baix
La història des de baix sorgeix a mitjan segle XX
quan una sèrie d'historiadors del Partit Comunista Britànic
I.P. Thompson, Eric Hobsbawn...
Una sèrie d'historiadors que ja no posen el focus en la història de l'elit, del poder
sinó que comencen a investigar també la història de la gent de les classes populars
que és el 99% de la població mundial
l'elit desgraciadament semblava que era l'única que feia història
però la història la fa tothom i la majoria també

Spanish: 
que podría ser publicado
¿Pero qué es este libro, El común catalán. La historia de los que no salen en la historia?
Es un tipo de ensayo historiográfico que se denomina historia desde abajo
La historia desde abajo surge a partir de mediados del siglo XX
cuando una serie de historiadores del Partido Comunista Británico
E.P. Thompson, Erich Hobsbawn...
Una serie de historiadores que ya no ponen el foco en la historia de la élite, del poder
si no que empiezan a investigar también la historia de la gente de las clases populares
que es el 99 % de la población mundial
la élite desgraciadamente parecía que era la única que hacía historia
pero la historia la hace todo el mundo y la mayoría también

Spanish: 
Y en Cataluña no hay muchos libros de divulgación que traten sobre la historia desde abajo
Sí que hay algún historiador que ha hecho cosas pero pocos
Sobre todo hay historia desde abajo del siglo XX, del movimiento obrero, del movimiento libertario...
pero no por ejemplo sobre la Edad Media, en la cual el 90 y tantos % de la población eran campesinos y artesanos
es decir en aquella época el mundo urbano era minoritario
Lo que comentaba, ¿cómo comencé este trabajo?
Comenzó sobre todo a raíz de la crisis y con el 15-M

Catalan: 
I a Catalunya no hi ha molts llibres de divulgació que tractin sobre la història des de baix
Si que hi ha algun historiador que ha fet coses però pocs
Sobretot hi ha història des de baix del segle XX, del moviment obrer, del moviment llibertari...
però no per exemple sobre l'Edat Mitjana, en la qual el 99% de la població eren camperols i artesans
és a dir, en aquella època el món urbà era minoritari
El que comentava, com vaig començar aquest treball?
Va començar sobretot arran de la crisi i amb el 15-M

Spanish: 
Cuando surgió el 15-M, la irrupción del 15-M, para mí fue alucinante
Fue como un despertar. Lo que he comentado, una persona convencional
que no conocía nada de todo esto, ni lo que era la asamblea, ni lo que era el movimiento libertario
nada, ni revolución social... Para mí ha sido  como un despertar muy bestia.
y cuando vi en la calle la gente que se reunía en asamblea.. Y pensé, ¿esto qué es? ¿De dónde viene todo esto?
¿es una cosa nueva o es algo que viene de lejos?
y comencé a preguntarme que era esto , no a nivel del desencadenante, sino de su esencia
la esencia de la asamblea, la esencia de la gente que reclamaba controlar los recursos democráticamente
que es lo que al final es el cooperativismo, los comunales, etc.

Catalan: 
Quan va sorgir el 15-M, la irrupció del 15-M, per a mi va ser al·lucinant
Va ser com un despertar. El que he comentat, una persona convencional
que no coneixia res de tot això, ni el que era l'assemblea, ni el que era el moviment llibertari
res, ni revolució social... Per a mi ha estat com un despertar molt bèstia.
i quan vaig veure al carrer la gent que es reunia en assemblea... I vaig pensar, això què és? D'on ve tot això?
és una cosa nova o és alguna cosa que ve des de lluny?
i vaig començar a preguntar-me que era això, no pel que fa al seu desencadenant, sinó la seva essència
l'essència de l'assemblea, l'essència de la gent que reclamava controlar els recursos democràticament
que és el que al final és el cooperativisme, els comunals, etc.

Catalan: 
vaig començar a investigar i vaig veure que no era un fenomen d'ara, sinó que era molt més antic
i ara està molt de moda el tema del comú
els partits polítics es posen el nom «En Comú Podem», «El Comú de Lleida»...
Tots els partits volen agafar aquest concepte i fer-ho seu
però és una cosa molt popular i no és gens partitocràtic.
També en l'àmbit econòmic, tenim l'Economia del Bé Comú de Christian Felber
és a dir, en l'àmbit econòmic també volen apropiar-se d'això
com quelcom més institucional i de fet hi ha empreses que volen participar en això
seguir l'economia del bé comú
és a dir, és un concepte que està de moda
i també està molt de moda el català
el tema de l'autodeterminació, el procés independentista
i això està bé, però s'ha de pensar també que perquè un poble sigui sobirà

Spanish: 
comencé a investigar y vi que no era un fenómeno de ahora , sino que era mucho más antiguo
y ahora está muy de moda el tema del común
los partidos políticos se ponen el nombre "En Comú Podem", "El Comú de Lleida"...
Todos los partidos quieren coger este concepto y hacerlo suyo
pero es una cosa muy popular y no es nada partitocrático.
También a nivel económico, lo que es la Economía del Bien Común de Christian Felber
es decir a nivel económico también quieren apropiarse de esto
como algo más institucional y de hecho hay empresas que quieren participar en ello
seguir la economía del bien común
es decir, es un concepto que está de moda
y también está muy de moda lo catalán
el tema de la autodeterminación, el proceso independentista
y esto está bien, pero se ha de pensar también que para que un pueblo sea soberano

Spanish: 
ha de tener la soberanía alimentaria, energética, política, económica, etc.
Yo soy muy crítico con la creación de un Estado catalán, por ejemplo
No creo que sea el camino para ser independientes o soberanos
hay otras iniciativas, por ejemplo, se puede poner el foco en lo que están haciendo los kurdos
el confederalismo democrático y aprender lo que es realmente soberanía
pero bueno, es interesante ver que hay una Asamblea Nacional Catalana donde  aparece la palabra asamblea
La CUP por ejemplo es un partido municipalista que tiene muy en cuenta la asamblea
Todo esto para mi es clave, es importante
Vi que todo esto no viene de ahora sino que es más antiguo

Catalan: 
ha de tenir la sobirania alimentària, energètica, política, econòmica, etc.
Jo sóc molt crític amb la creació d'un Estat català, per exemple
No crec que sigui el camí per ser independents o sobirans
hi ha altres iniciatives, per exemple, es pot posar el focus en què estan fent els kurds
el confederalisme democràtic i aprendre el que és realment sobirania
però bé, és interessant veure que hi ha una Assemblea Nacional Catalana on apareix la paraula assemblea
La CUP per exemple és un partit municipalista que té molt en compte l'assemblea
Tot això per a mi és clau, és important
Vaig veure que tot això no ve d'ara sinó que és més antic

Catalan: 
De fet, en 1936, durant la Revolució Social, va haver-hi una persona, un historiador com Gerald Brenan
que va estar també durant la II República en la península Ibèrica
i va viure la Revolució Social, es preguntava, el sorprenia l'espontaneïtat i naturalitat
que tenia la gent per desfer-se de l'ajuntament i muntar un sindicat, en el qual darrere hi havia una assemblea
i deia que això era molt espontani, quan hi havia un buit de poder
ho feien com si ho portessin dins des de sempre
quelcom semblant al que va passar el 15-M però més bèstia
la gent enderrocava l'ajuntament i feia que el sindicat i la seva assemblea popular tinguessin la sobirania

Spanish: 
De hecho, en 1936, durante la Revolución Social, hubo una persona, un historiador como Gerald Brenan
que estuvo también durante la II República en la península ibérica
y vivió la Revolución Social, se preguntaba, le sorprendía la espontaneidad y naturalidad
que tenía la gente para deshacerse del ayuntamiento y montar un sindicato, en el que detrás había una asamblea
y decía que esto era muy espontáneo, cuando había un vacío de poder
lo hacían como si lo llevasen dentro desde siempre
algo parecido a lo que pasó el 15-M pero más bestia
la gente derrocaba el ayuntamiento y hacia que el sindicato y su asamblea popular tuvieran la soberanía

Catalan: 
i Gerald Brenan, que ho havia estudiat, deia que la forma d'organitzar el sindicat
era exactament igual que les comunes medievals de la península Ibèrica
deia, és que ho fan exactament igual, és a dir, ho porten ja dins des de fa molts segles
i vaig veure que no era quelcom només del segle XX sinó que venia de més enrere en el temps
i vaig conèixer que en altres llocs de la península, a Castella, Lleó, hi havia el consell obert
a Euskal Herria, el batzarre que és l'assemblea popular
a Galícia, el concelho aberto i així en tota la península
però de Catalunya no sabia res, semblava que una hipotètica Catalunya comunal no existia
no trobava llibres de divulgació, ni es feia difusió, no apareixia en cap lloc, era brutal

Spanish: 
y Gerald Brenan, que lo había estudiado, decía que la forma de organizar el sindicato
era exactamente igual que las comunas medievales de la península ibérica
decía, es que lo hacen exactamente igual, es decir lo llevan ya dentro desde hace muchos siglos
y vi que no era algo sólo del siglo XX sino que venía de más atrás en el tiempo
y conocí que en otros lugares de la península, en Castilla, León, había el concejo abierto
en Euskal Herria, el batzarre que es la asamblea popular
en Galicia, el concelho aberto y así en toda la península
pero de Cataluña no sabía nada, parecía que una hipotética Cataluña comunal no existía
no encontraba libros de divulgación, ni se hacía difusión, no aparecía en ningún lugar, era brutal

Catalan: 
la història de les classes populars catalanes semblava una qüestió folklòrica
es parlava de les tradicions populars, de les cançons, de les danses...
però de la resta, si existia un aspecte polític, econòmic, que feien les classes populars...
ajuda mútua... de tot això no es parlava
semblava que era una qüestió més folklòrica i quan es parlava de la història de Catalunya
es parlava més de la Diputació del General o Generalitat, de les Corts Catalanes
del 1714, de les guerres, etc. Però hi havia molt més a explicar
i jo vaig pensar que havia d'estudiar-ho perquè algú havia de fer-ho
si en altres llocs estan sent publicats llibres que estan a l'abast de tot el món

Spanish: 
la historia de las clases populares catalanas parecía una cuestión folclórica
se hablaba de las tradiciones populares, de las canciones, de las danzas...
pero del resto, si existía un aspecto político, económico, que hacían las clases populares...
ayuda mutua... de todo esto no se hablaba
parecía que era una cuestión más folclórica y cuando se hablaba de la historia de Cataluña
se hablaba más de la Diputación del General o Generalitat, de las Cortes Catalanas
del 1714, de las guerras, etc. Pero había mucho más que contar
y yo pensé que tenía que estudiarlo porque alguien tenía que hacerlo
si en otros lugares están siendo publicados libros que están al alcance de todo el mundo

Spanish: 
para conocer por ejemplo sobre el concejo abierto. En León, por ejemplo, hay un movimiento muy importante
Stop Expolio de los Bienes Comunales, que hay una compañera, Cristal, que pertenece a este grupo
pues allá es mucho más conocido
Vi que tenía que hacer lo que dice Simone Weil: "hay que leer en la historia el silencio de los vencidos"
Porque al final si la historia la escriben los vencedores realmente los vencidos allá no aparecen
y alguien tiene que recuperar su voz
Cuando comencé con la investigación quise poner el foco en la gente
Actualmente estamos en un economicismo salvaje, parece que la gente no tiene importancia
Se pone la economía por delante de la gente
pues yo quise hacer lo contrario. Sí que es verdad que aparecen los comunales
que forman parte de la economía histórica que se ha de estudiar

Catalan: 
per conèixer per exemple sobre el consell obert. En Lleó, per exemple, hi ha un moviment molt important
«Stop Expolio de los Bienes Comunales», que hi ha una companya, Cristal, que pertany a aquest grup
doncs allà és molt més conegut
Vaig veure que havia de fer el que diu Simone Weil: «cal llegir en la història el silenci dels vençuts»
Perquè al final si la història l'escriuen els vencedors, realment els vençuts allà no apareixen
i algú ha de recuperar la seva veu
Quan vaig començar amb la investigació vaig voler posar el focus en la gent
Actualment estem en un economicisme salvatge, sembla que la gent no té importància
Es posa l'economia per davant de la gent
doncs jo vaig voler fer el contrari. Sí que és veritat que apareixen els comunals
que formen part de l'economia històrica que s'ha d'estudiar

Spanish: 
pero hay una gente que hace esto, que hace las normas, que deciden sobre ellos
que es la parte social, el común de los vecinos
el término común no sólo aparece en la vertiente económica, sino que aparecen también en la social
y detrás de esto había unas particularidades que tenía esta sociedad
la solidaridad, la ayuda mutua...
también había un aspecto político
las normas de los bienes comunales no se hacían solas
había un común de los vecinos que en asamblea decidía sobre las normas de aprovechamiento, etc.
era el común, la comuna, la universidad
es decir, esto es lo que llamo la triada comunal, la parte económica, política y social

Catalan: 
però hi ha una gent que fa això, que fa les normes, que decideixen sobre ells
que és la part social, el comú de veïns
el terme comú no només apareix en el vessant econòmic, sinó que apareix també en el social
i darrere d'això hi havia unes particularitats que tenia aquesta societat
la solidaritat, l'ajuda mútua...
també hi havia un aspecte polític
les normes dels béns comunals no es feien soles
hi havia un comú dels veïns que en assemblea decidia sobre les normes d'aprofitament, etc.
era el comú, la comuna, la universitat
és a dir, això és el que anomeno la triada comunal, la part econòmica, política i social

Catalan: 
i el títol que surt en la portada «El comú català» no es refereix als comunals, sinó al comú de veïns
per a mi la gent és l'important
Vull dir també que de la història de Catalunya s'ha dit que va haver-hi un individualisme agrari etern
s'ha parlat d'això sempre des de l'òptica de la burgesia catalana
han volgut argumentar que sempre va existir un individualisme català
i això no és cert. En el meu estudi he vist que hi ha molts treballs d'historiadors catalans
que se centren en la història del comú. El que ocorre que es queda en l'àmbit acadèmic
i que no es divulga, no es difon.
De fet, hi ha un arqueòleg català, Joan Santacana, que diu que el motiu que no es divulgui l'acadèmic

Spanish: 
y el título que sale en la portada "El común catalán" no se refiere a los comunales, sino al común de los vecinos
para mi la gente es lo importante
Quiero decir también que de la historia de Cataluña se ha dicho que hubo un individualismo agrario eterno
se ha hablado de esto siempre desde la óptica de la burguesía catalana
han querido argumentar que siempre existió un individualismo catalán
y esto no es cierto. En mi estudio he visto que hay muchos trabajos de historiadores catalanes
que se centran en la historia del común. Lo que ocurre que se queda en el ámbito académico
y que no se divulga, no se difunde.
De hecho, hay un arqueólogo catalán, Joan Santacana, que dice que el motivo que no se divulgue lo académico

Catalan: 
-ho diu en un llibre sobre els ibers, en el pròleg se sincera sobre això-
és perquè d'una banda, la divulgació no té mèrits acadèmics
-sembla que només importa l'econòmic o la imatge-
i d'altra banda, perquè et poden etiquetar de vulgaritzador
i ho diu tal qual en el pròleg, se sincera molt en un llibre que tracta sobre els ibers
I ara parlaré del que és el comú de veïns
La gent de les classes populars eren molt diferents de com som ara
Ara doncs, encara que en aquestes jornades veiem una excepció com és el cooperativisme,
que és un pensament més col·lectivista, posant l'economia a l'abast de tothom,

Spanish: 
-lo dice en un libro sobre los iberos, en el prólogo se sincera sobre esto-
es porque por un lado, la divulgación no tiene méritos académicos
-parece que sólo importa lo económico o la imagen-
y por otro lado, porque te pueden etiquetar de vulgarizador
y lo dice tal cual en el prólogo, se sincera mucho en un libro que trata sobre los iberos
Y ahora hablaré de lo que es el común de vecinos
La gente de las clases populares eran muy diferentes a como somos ahora
Ahora pues, aunque en estas jornadas vemos una excepción como es el cooperativismo,
que es un pensamiento más colectivista, poniendo la economía al alcance de todos,

Catalan: 
en la societat actual l'habitual és l'individualisme, que cadascun vagi a la seva
i això és la immensa majoria, no ens podem enganyar
i aquella gent era molt diferent, en aquest sentit, precisament perquè compartia molt
el comú no era només la suma d'habitants d'un lloc
sinó que el fonamental eren les relacions horitzontals que existien entre ells
és a dir, els forts vincles que existien perquè compartien moltíssim
tenien una sèrie de trets que els feien diferents
seguien la tradició oral, en lloc de l'escrita
això no és ni millor ni pitjor que ara, eren diferents
per exemple, Pedro García Olivo, que és un antipedagog i abans va ser professor,

Spanish: 
en la sociedad actual lo habitual es el individualismo, que cada uno vaya a lo suyo
y esto es la inmensa mayoría, no nos podemos engañar
y aquella gente era muy diferente, en este sentido, precisamente porque compartía mucho
el común no era sólo la suma de habitantes de un lugar
sino que lo fundamental eran las relaciones horizontales que existían entre ellos
es decir, los fuertes vínculos que existían porque compartían muchísimo
tenían una serie de rasgos que los hacían diferentes
seguían la tradición oral, en lugar de la escrita
esto no es ni mejor ni peor que ahora, eran diferentes
por ejemplo, Pedro García Olivo, que es un antipedagogo y antes fue profesor,

Spanish: 
y que ha estado con pueblos indígenas, también conoce las comunidades rurales marginales
y ha visto estas sociedades de tradición oral como son
y el individuo de estas sociedades, según cuenta, tiene una estructura de la personalidad diferente
una forma de pensar diferente. Son diferentes al individuo occidental
nosotros cuando leemos o escribimos lo hacemos solos
pero el individuo oral para expresarse, y prácticamente para pensar, tiene que hacerlo en comunidad
tienen un carácter muy comunitario
por sólo este aspecto, que parece que carezca de importancia, de seguir una tradición oral o escrita
esto no significa que sean ni mejores ni peores, pero sí que irremediablemente los hace diferentes
Además, hay otra serie de rasgos que tenían

Catalan: 
i que ha estat amb pobles indígenes, també coneix les comunitats rurals marginals
i ha vist aquestes societats de tradició oral com són
i l'individu d'aquestes societats, segons compte, té una estructura de la personalitat diferent
una forma de pensar diferent. Són diferents de l'individu occidental
nosaltres quan llegim o escrivim ho fem sols
però l'individu oral per expressar-se, i pràcticament per pensar, ha de fer-ho en comunitat
tenen un caràcter molt comunitari
per només aquest aspecte, que sembla que no tingui importància, de seguir una tradició oral o escrita
això no significa que siguin ni millors ni pitjors, però sí que irremeiablement els fa diferents
A més, hi ha una altra sèrie de trets que tenien

Catalan: 
no solien utilitzar moneda, en la CIC tenim la moneda social, però ells seguien altres formes d'intercanvi
per exemple, com explica David Graeber, que és un antropòleg
que explica en els seus llibres que la barata de les societats indígenes i camperoles
que en realitat no es donava, és un mite
que la barata se sol donar quan hi ha una crisi econòmica
per exemple en la crisi del 29 o a Argentina, quan «El Corralito»
que va tornar la barata
però en aquestes societats on la gent es coneix i tenen molta confiança entre ells
no són veïns com avui dia, sinó que hi havia un afecte, una amistat

Spanish: 
no solían utilizar moneda, en la CIC tenemos la moneda social, pero ellos seguían otras formas de intercambio
por ejemplo, como explica David Graeber, que es un antropólogo
que explica en sus libros  que el trueque de las sociedades indígenas y campesinas
que en realidad no se daba, es un mito
que el trueque se suele dar cuando hay una crisis económica
por ejemplo en la crisis del 29 o en Argentina, cuando el corralito
que volvió el trueque
pero en estas sociedades donde la gente se conoce y tienen mucha confianza entre ellos
no son vecinos como hoy en día, sino que había un afecto, una amistad

Spanish: 
en estas sociedades son más normales los préstamos sin intereses ni moneda
y la economía del regalo o el don también
porque un trueque es una transacción inmediata
es decir, tienen que haber dos productos a intercambiar de un valor similar
pero eso no se suele dar, que en un instante dos personas tengan productos con un mismo valor
y de los que estén necesitados ambos
normalmente eso no se produce y lo que predominaba más son los préstamos
pero no con intereses, sino yo te doy esto y ya me lo devolverás cuando puedas
y también se hacían regalos, no había un concepto de sacar un rendimiento económico, un beneficio
la gente compartía
también otro rasgo diferente es que se gobernaban por usos y costumbres, no por leyes

Catalan: 
en aquestes societats són més normals els préstecs sense interessos ni moneda
i l'economia del regal o el do també
perquè una barata és una transacció immediata
és a dir, han d'haver-hi dos productes a intercanviar d'un valor similar
però això no se sol donar, que en un instant dues persones tinguin productes amb un mateix valor
i dels quals estiguin necessitats tots dos
normalment això no es produeix i el que predominava més són els préstecs
però no amb interessos, si no jo et dono això i ja m'ho retornaràs quan puguis
i també es feien regals, no hi havia un concepte de treure un rendiment econòmic, un benefici
la gent compartia
també un altre tret diferent és que es governaven per usos i costums, no per lleis

Catalan: 
el costum són usos nascuts de la terra que per reiteració i prolongació s'accepten com a norma
s'accepten des de baix per un consens popular
i la llei són normes que vénen des de dalt, de l'Estat, de l'Església
per exemple, la medievalista Regine Pernoud explica una anècdota d'un professor que li deia als seus alumnes
que els usos i costums eren un tipus de llei i la medievalista responia que dir això és no entendre res d'aquella època
perquè la llei emana d'un poder central i els usos i costums neixen de la terra
és a dir, són molt actius i dinàmics

Spanish: 
la costumbre son usos nacidos de la tierra que por reiteración y prolongación se aceptan como norma
se aceptan desde abajo por un consenso popular
y la ley  son normas que vienen desde arriba, del Estado, de la Iglesia
por ejemplo, la medievalista Regine Pernoud explica una anécdota de un profesor que le decía a sus alumnos
que los usos y costumbres eran un tipo de ley y la medievalista respondía que decir eso es no entender nada de aquella época
porque la ley emana de un poder central y los usos y costumbres nacen de la tierra
es decir son muy activos y dinámicos

Catalan: 
és no entendre res
també la qüestió de la responsabilitat cap als altres versus els drets
quan es parla de l'Estat-nació es parla de l'Estat de dret
els drets en realitat són un tipus de llei
quan sortim a reclamar drets
estem legitimant al poder, per què?
per exemple el dret a l'alimentació
l'alimentació en realitat és una necessitat vital
més que un dret és una necessitat vital
convertir una necessitat vital en un reclam legal
que un poder t'ho pot atorgar o no és molt perillós
això no és quelcom amb el que es pugui jugar, dret a l'habitatge... tot això que surt en la Constitució
són necessitats que tenim, vitals

Spanish: 
es no entender nada
también la cuestión de la responsabilidad hacia los otros versus los derechos
cuando se habla del Estado-nación se habla del Estado de derecho
los derechos en realidad son un tipo de ley
cuando salimos a reclamar derechos
estamos legitimando al poder, ¿por qué?
por ejemplo el derecho a la alimentación
la alimentación en realidad es una necesidad vital
más que un derecho es una necesidad vital
convertir una necesidad vital en un reclamo legal
que un poder te lo pueda otorgar o no es muy peligroso
esto no es algo con lo que se pueda jugar, derecho a la vivienda... todo esto que sale en la Constitución
son necesidades que tenemos, vitales

Spanish: 
y cada cosa que se convierte en un derecho, el derecho de los indígenas, etc.
el Estado lo que está haciendo es asimilarlo, hacerlo suyo
y así estamos legitimando al Estado, al poder, a las corporaciones, etc.
otros rasgos que tenía el común
que era más una comunidad experiencial que una comunidad imaginada
esto es un concepto de Benedict Anderson, un historiador
la comunidad imaginada sería tener afecto a comunidades abstractas,  naciones y sus banderas...
y realmente a 500 kms de donde vivimos no conocemos a sus habitantes, ni el territorio
amas una cosa imaginada, que te han enseñado en los medios de comunicación, en la escuela...

Catalan: 
i cada cosa que es converteix en un dret, el dret dels indígenes, etc.
l'Estat el que està fent és assimilar-ho, fer-ho seu
i així estem legitimant a l'Estat, al poder, a les corporacions, etc.
altres trets que tenia el comú
que era més una comunitat experiencial que una comunitat imaginada
això és un concepte de Benedict Anderson, un historiador
la comunitat imaginada seria tenir afecte a comunitats abstractes, nacions i les seves banderes...
i realment a 500 km d'on vivim no coneixem als seus habitants, ni el territori
estimes una cosa imaginada, que t'han ensenyat en els mitjans de comunicació, a l'escola...

Catalan: 
però aquesta gent sentia afecte, era patriota del seu territori, de la seva vall, del seu poble, de la seva conca, de la seva comarca
perquè ho coneixia, sabia les plantes que hi havia, les propietats que tenien, els arbres...
coneixia als veïns... coneixia pam a pam el seu territori... Era una comunitat experiencial o real
Si aquesta gent seguia la tradició oral... com podem conèixer sobre ells?
perquè el que no podem fer és el que es diu la il·lusió institucionalista
que és creure que estudiant només els documents jurídics es pot conèixer una època
aquesta és la història que determina el poder si només intentes comprendre una època
a través d'aquests documents que fan les elits
no es pot d'aquesta forma
però si que hi ha alguns trets que queden en aquests documents, per exemple

Spanish: 
pero esta gente sentía afecto, era patriota de su territorio, de su valle, de su pueblo, de su cuenca, de su comarca
porque lo conocía, sabía las plantas que había, las propiedades que tenían, los árboles...
conocía a los vecinos... conocía palmo a palmo su territorio... Era una comunidad experiencial o real
Si esta gente seguía la tradición oral... ¿cómo podemos conocer sobre ellos?
porque lo que no podemos hacer es lo que se llama la ilusión institucionalista
que es creer que estudiando sólo los documentos jurídicos se puede conocer una época
esta es la historia que determina el poder si sólo intentas comprender una época
a través de estos documentos que hacen las élites
no se puede de esta forma
pero si que hay algunos rasgos que quedan en estos documentos, por ejemplo

Spanish: 
-además de apoyándose en la arqueología para entender esta época-
Pero también en los documentos, por ejemplo las cartas pueblas, las franquesas...
aparecen una serie de cosas que nos dicen que las clases populares medievales
ya se gobernaban por costumbres que no eran otorgadas por el poder
cuando se conceden unos privilegios  aparecen frases en latín
como "Antiquitus consueverunt, prout antiquitus est fieri consuetum, antiquitus consueti..."
esto lo que quiere decir es que aceptaban costumbres que los mismos poderes reconocían como más antiguas
Antiquitus consueverunt = como es costumbre desde antiguo
y lo que dice el historiador Josep Maria Font i Rius
-que es de los que mejor conoce las cartas pueblas y de franquesa en Cataluña-

Catalan: 
-a més d’ajudar-se de l'arqueologia per entendre aquesta època-
Però també en els documents, per exemple les cartes de poblament, les franqueses...
apareixen una sèrie de coses que ens diuen que les classes populars medievals
ja es governaven per costums que no eren atorgades pel poder
quan es concedeixen uns privilegis apareixen frases en llatí
com «Antiquitus consueverunt, prout antiquitus est fieri consuetum, antiquitus consueti...»
això el que vol dir és que acceptaven costums que els mateixos poders reconeixien com més antigues
Antiquitus consueverunt = com és costum des d'antic
i el que diu l'historiador Josep Maria Font i Rius
-que és dels que millor coneix les cartes de poblament i de franquesa a Catalunya-

Catalan: 
és que quan apareix un costum en un document és l'aparició oficial, no la real
i ho diu aquest historiador que és un dels més grans especialistes en aquest tema
quan surt en els documents el rei o el senyor ho està acceptant però és més antic
també un altre mite que existeix és que les cartes de poblament
sempre tinguin la funció de repoblació de zones deshabitades, encara que no sempre és així
població ha existit en tota l'Alta Edat Mitjana i Baixa Edat Mitjana
tenim l'exemple de Cardona
que els comtes Borrell i Guifre van anar diverses vegades a Cardona a convèncer als seus habitants
que formessin part de la xarxa comtal i ells al principi es van negar i van trigar a acceptar
és a dir, els habitants de Cardona eren autònoms, existien com a comunitat des de feia temps
una altra cosa que volia dir és que un sinònim d'usos i costums és el dret consuetudinari

Spanish: 
es que cuando aparece una costumbre en un documento es la aparición oficial, no la real
y lo dice este historiador que es uno de las mayores especialistas en este tema
cuando sale en los documentos el rey o el señor lo está aceptando pero es más antiguo
también otro mito que existe es que las cartas pueblas
siempre tengan la función de repoblación de zonas deshabitadas, aunque no siempre  es así
población ha existido en toda la Alta Edad Media y Baja Edad Media
tenemos el ejemplo de Cardona
que los condes Borrell y Guifré fueron varias veces a Cardona a convencer a sus habitantes
que formasen parte de la red condal y ellos al principio se negaron y tardaron en aceptar
es decir, los habitantes de Cardona eran autónomos, existían como comunidad desde hacía tiempo
otra cosa que quería decir es que un sinónimo de usos y costumbres es el derecho consuetudinario

Catalan: 
que és diferent del dret positiu actual
normes que emanen des de dalt, de l'Estat-nació
per veure una mica això dels usos i costums us mostro tres fragments d'obres d'historiadors
per constatar que durant molt temps el costum anava per davant del dret territorial
quan entrava en conflicte aquests dos tipus de normes era més important el costum en l'àmbit local
per exemple, Izquierdo diu que «l'ús comunal responia a un costum de temps immemorial
anterior al privilegi polític concedit pel rei, una exempció que la major part de les vegades
era posterior i prescindible per al comú»
és a dir quan el rei o el senyor acceptava un costum i s'escrivia, realment per a la comunitat això era prescindible
realment, perquè ells ja es governaven d'aquesta forma des d'abans

Spanish: 
que es diferente del derecho positivo actual
normas que emanan desde arriba, del Estado-nación
para ver un poco esto de los usos y costumbres os muestro tres fragmentos de obras de historiadores
para constatar que durante mucho tiempo la costumbre iba por delante del derecho territorial
cuando entraba en conflicto estos dos tipos de normas era más importante la costumbre a nivel local
por ejemplo, Izquierdo dice que “el uso comunal respondía a una costumbre de tiempo inmemorial
anterior al privilegio político concedido por el rey, una exención que la mayor parte de las veces
era posterior y prescindible para el común”
es decir cuando el rey o el señor aceptaba una costumbre y se escribía, realmente para la comunidad esto era prescindible
realmente, porque ellos ya se gobernaban de esa forma desde antes

Catalan: 
per qui no era prescindible era per al rei o el senyor doncs li proporcionava legitimitat per tenir poder
Després, segons Font i Rius, «les cartes de població no reflectien tot el dret local
basat en la tradició oral, sinó que només representava el nucli confirmat pel poder comtal, reial o senyorial»
és a dir, el costum era molt més ampli del que apareixia en les cartes de poblament o de franquesa
i l'últim fragment, «el dret territorial de procedència reial o senyorial
va ocupar un lloc secundari, prevalent el dret consuetudinari de cada poble»
és a dir els usos i costums
fragment de l'obra de Font i Rius
I què són els béns comunals? Són béns del comú de veïns
i la seva característica principal és que estaven fora del mercat
no es podia extreure beneficis, ni lucre, sinó que era per a la subsistència de les famílies
s'ha d'entendre que la propietat privada absoluta que coneixem ara té amb prou feines dos-cents anys

Spanish: 
para quien no era prescindible era para el rey o el señor pues le proporcionaba legitimidad para tener poder
Luego, según Font i Rius, “las cartas de población no reflejaban todo el derecho local
basado en la tradición oral, sino que solo representaba el núcleo confirmado por el poder condal, real o señorial”
es decir la costumbre era mucho más amplia de lo que aparecía en los cartas pueblas o de franquesa
y el último fragmento, “el derecho territorial de procedencia real o señorial
ocupó un lugar secundario, prevaleciendo el derecho consuetudinario de cada pueblo”
es decir los usos y costumbres
fragmento de la obra de Font i Rius
¿Y qué son los bienes comunales? Son bienes del común de los vecinos
y su característica principal es que estaban fuera del mercado
no se podía extraer beneficios, ni lucro, sino que era para la subsistencia de las familias
se ha de entender que la propiedad privada absoluta que conocemos ahora tiene apenas doscientos años

Catalan: 
de vegades he parlat sobre això amb amics o en altres presentacions i em preguntaven, la propietat privada que tenim ara no ha existit sempre?
es quedaven com al·lucinats, però la propietat privada absoluta és una excepció en la història de la humanitat
abans, els drets sobre els predis o propietats estaven compartits
era un sistema de copropietat o propietat compartida
però la propietat actual és una creació de les revolucions liberals o revolucions de propietaris
De béns comunals hi havia de molts tipus però principalment de dos
els alous comunals i els emprius. Els primers eren més antics, de l'Alta Edat Mitjana
quan els pobles tenien el domini total sobre els béns comunals

Spanish: 
a veces he hablado sobre ello con amigos o en otras presentaciones y me decían ¿la propiedad privada que tenemos ahora no ha existido siempre?
se quedaban como alucinados pero la propiedad privada absoluta es una excepción en la historia de la humanidad
antes, los derechos sobre los predios  o propiedades estaban compartidos
era un sistema de copropiedad o propiedad compartida
pero la propiedad actual es una creación de las revoluciones liberales o revoluciones de propietarios
De bienes comunales había de muchos tipos pero principalmente de dos
los alodios (alous) comunales y los adempribios (emprius). Los primeros eran más antiguos, de la Alta Edad Media
cuando los pueblos tenían el dominio total sobre los bienes comunales

Spanish: 
tenían el dominio directo y el dominio útil. Cuando los señores y la Iglesia empiezan a intentar dominar
entonces hay comunidades que pasan de tener el dominio directo y útil a tener sólo el dominio útil
entonces hablamos de adempribios (emprius). Pero de hecho para las comunidades era similar porque tenían acceso a los recursos naturales o que cultivaban
es decir que durante muchos siglos han tenido mucha autonomía sobre los recursos naturales
pero no sólo existía el comunal sobre lo que era de todos, bosques, montañas, etc.
sino también por ejemplo sobre cultivos  familiares o sobre prados de familias
los vecinos tenían derechos que eran las prácticas comunales sobre los predios
sobre fincas particulares, tierras familiares, etc.

Catalan: 
tenien el domini directe i el domini útil. Quan els senyors i l'Església comencen a intentar dominar
llavors hi ha comunitats que passen de tenir el domini directe i útil a tenir només el domini útil
llavors parlem d'emprius. Però de fet per a les comunitats era similar perquè tenien accés als recursos naturals o que conreaven
és a dir que durant molts segles han tingut molta autonomia sobre els recursos naturals
però no només existia el comunal sobre allò que era de tots, boscos, muntanyes, etc.
sinó també per exemple sobre cultius familiars o sobre prats de famílies
els veïns tenien drets que eren les pràctiques comunals sobre els predis
sobre finques particulars, terres familiars, etc.

Catalan: 
perquè no tot era comunitari, hi havia terres que estaven més properes als nuclis poblacionals
que eren terres de famílies però que no tenien el dret absolut d'aprofitament o de propietat
sinó que eren compartits, hi havia una sèrie de servituds com per exemple la servitud de rostoll
és a dir en un hort o cultiu familiar quan s'havia fet la collita
els veïns tenien dret a entrar amb el seu bestiar perquè s'alimentessin dels rostolls que havien quedat
i això era molt important perquè el bestiar rebia aliment i la terra també aprofitava els excrements com a adob de qualitat
és a dir, era un circuit tancat

Spanish: 
porque no todo era comunitario, habían tierras que estaban más cercanas a los núcleos poblacionales
que eran tierras de familias pero que no tenían el derecho absoluto de aprovechamiento o de propiedad
sino que eran compartidos, había una serie de servidumbres como por ejemplo la derrota de mieses (servitud de rostoll)
es decir en un huerto o cultivo familiar cuando se había recogido la cosecha
los vecinos tenían derecho a entrar con su ganado para que se alimentaran de los rastrojos que habían quedado
y esto era muy importante porque el ganado recibía alimento y la tierra también aprovechaba los excrementos como abono de calidad
es decir era un circuito cerrado

Catalan: 
quan es comencen a fer els tancaments al segle XVIII, XIX... tot això s'acaba i el fem es converteix en mercaderia
que pot pujar de preu i que va generar molts problemes
Després tenim el dret o servitud d’espigatge
qualsevol veí en un cultiu familiar pot entrar i recollir el que ha quedat en el terra
pomes, espigues... tenen el dret d’espigatge
és a dir, els particulars no tenien el domini total sobre les coses
sinó que era compartit. La servitud de redall era similar a la servitud de rostoll però no era en camps de cultiu sinó en prats
La família propietària tenia dret a les primeres herbes, a entrar el bestiar a pasturar.
però a les segones herbes tenia dret el bestiar del comú de veïns

Spanish: 
cuando se empiezan a hacer los cercamientos en el siglo XVIII, XIX... todo esto se acaba y el estiércol se convierte en mercancía
que puede subir de precio y que generó muchos problemas
Luego tenemos el derecho o servidumbre de rebusca o espigueo (espigatge)
cualquier vecino en un cultivo familiar puede entrar y recoger lo que ha quedado en el suelo
manzanas, espigas... tienen el derecho de rebusca
es decir los particulares no tenían el dominio total sobre las cosas
sino que era compartido. La servidumbre de segundas hierbas (redall) era similar a la derrota de mieses pero no era en campos de cultivo sino en prados
La familia propietaria tenía derecho a las primeras hierbas, a entrar el ganado a pastar.
pero a las segundas hierbas tenía derecho el ganado del común de vecinos

Spanish: 
y había muchas más servidumbres colectivas. Cuando se habla de servidumbre parece que lo hagamos de esclavitud
de esclavismo, pero no tiene nada que ver con ello. De hecho hoy día en los bienes comunales que controla el Estado (ayuntamientos, EMDs, etc)
si bajas sus informes ves que continúan utilizando la palabra servidumbre
cuando hablan de los derechos colectivos de los vecinos que tienen sobre el comunal
es decir, si las instituciones siguen utilizando esa palabra y ellas mismas la confunden con la esclavitud es un poco contradictorio
También existían medios comunales de la industria de la transformación
molinos comunales, fraguas comunales, hornos comunales
muchas cosas que eran comunales, no sólo medios de producción, sino también puentes, edificios... que eran del común

Catalan: 
i hi havia moltes més servituds col·lectives. Quan es parla de servitud sembla que ho fem d'esclavitud
d'esclavisme, però no té res a veure amb això. De fet avui dia en els béns comunals que controla l'Estat (ajuntaments, EMDs, etc)
si baixes els seus informes, veus que continuen utilitzant la paraula servitud
quan parlen dels drets col·lectius dels veïns que tenen sobre el comunal
és a dir, si les institucions segueixen utilitzant aquesta paraula i elles mateixes la confonen amb l'esclavitud és una mica contradictori
També existien mitjans comunals de la indústria de la transformació
molins comunals, fargues comunals, forns comunals
moltes coses que eren comunals, no només mitjans de producció, sinó també ponts, edificis... que eren del comú

Catalan: 
la seguretat també es feia en comú, en el servei de guaita la gent s'havia d'alternar
per fer la vigilància de la vila des de les torres de guaita
i també existien milícies populars, no hi havia una policia del rei controlant
sinó que els mateixos veïns tenien hosts veïnals. En qualsevol amenaça que es donava
tocaven les campanes, o feien fogueres de cim a cim...
i amb això s'avisava que els veïns havien de sortir armats per defensar a la comunitat
Milícies populars o sagramental, sometent, cavalcada... rebia molts noms perquè
l'Edat Mitjana era molt poc uniforme a escala local, no existia sempre una forma comuna i global de fer les coses
hi havia característiques comunes però unes altres que no
També existien prestacions col·lectives de treball, no hi havia una quadrilla de funcionaris fent reparacions d'un pont o un mur

Spanish: 
la seguridad también se hacía en común, en el servicio de vigilancia la gente se tenía que turnar
para desde las torres hacer la vigilancia de la villa
y también existían milicias populares, no había una policía del rey controlando
sino que los propios vecinos tenían huestes vecinales. En cualquier amenaza que se daba
tocaban las campanas, o hacían hogueras de cima a cima...
y con ello se avisaba que los vecinos tenían que salir armados para defender a la comunidad
Milicias populares o sagramental, somatén, cabalgata (cavalcada)... recibía muchos nombres porque
la Edad Media era muy poco uniforme a nivel local, no existía siempre una forma común y global de hacer las cosas
había características comunes pero otras que no
También existían prestaciones colectivas de trabajo, no había una cuadrilla de funcionarios haciendo reparaciones de un puente o un muro

Spanish: 
lo hacían los vecinos. Por ejemplo en el Valle de Aran se llamaba "vediau" al trabajo comunitario
y en otros lugares de Cataluña, trabajo "a jova".
También la ayuda mutua de la que trata Kropotkin en su obra
En su libro "La ayuda mutua" habla de que esta práctica existía desde tiempos inmemoriales
En Cataluña teníamos el tornajornal, el tornallom...
Por ejemplo si un vecino tenía que recoger patatas de su huerto le ayudaban otras familias
y después lo hacían al contrario, el vecino ayudaba a los demás
así vemos que para subsistir había muchas alternativas, no es como ahora que tenemos el trabajo asalariado y poco más

Catalan: 
ho feien els veïns. Per exemple en el Vall d'Aran es deia «vediau» al treball comunitari
i en altres llocs de Catalunya, treball a jova.
També l'ajuda mútua de la qual tracta Kropotkin en la seva obra
En el seu llibre «L'ajuda mútua» parla que aquesta pràctica existia des de temps immemorials
A Catalunya teníem el tornajornal, el tornallom...
Per exemple si un veí havia de recollir patates del seu hort, l'ajudaven altres famílies
i després ho feien al contrari, el veí ajudava als altres
així veiem que per subsistir hi havia moltes alternatives, no és com ara que tenim el treball assalariat i poc més

Catalan: 
abans existien moltes possibilitats. Eren complements. La gent tenia el seu hort, el seu bestiar...
però com a complements tenia una sèrie d'opcions per subsistir
i si tenia un problema de males collites o amb el seu bestiar, sempre disposava d'altres possibilitats
Per exemple, entre el Montseny i les Guilleries, on estem ara, per Arbúcies
sempre s'ha dit, bé, hi ha un article de la historiadora Rosa Congost:
«La Catalunya dels masos o els problemes d'una història sense comunals»
Aquesta és una zona de masos i això sempre s'ha vist com quelcom molt individualista
cada família vivia en un mas aïllat, sense saber res dels veïns, però això no és cert
i en aquest article Rosa Congost ho explica
Us llegeixo un fragment de l'article

Spanish: 
antes existían muchas posibilidades. Eran complementos. La gente tenía su huerto, su ganado...
pero como complementos tenía una serie de opciones para subsistir
y si tenía un problema de malas cosechas o con su ganado, siempre disponía de otras posibilidades
Por ejemplo, entre el Montseny y las Guilleries, donde estamos ahora, por Arbucies
siempre se ha dicho, bueno, hay un artículo de la historiadora Rosa Congost:
La Cataluña de los "masos" (explotaciones agrarias) o los problemas de una historia sin comunales
Esta es una zona de "masos" y esto siempre se ha visto como algo muy individualista
cada familia vivía en un "mas" aislado, sin saber nada de los vecinos, pero esto no es cierto
y en este artículo Rosa Congost lo explica
Os leo un fragmento del artículo

Spanish: 
"¿Hubo comunales en el nordeste catalán? La pregunta es pertinente. Los sucesivos Catálogos de Montes Públicos
elaborados a partir del 1859, apenas contienen noticias sobre esta área y algunos autores,
basados en ésta y otras evidencias, han apostado claramente por la tesis de un individualismo agrario
claramente definido y enraizado desde la alta edad media, desde los «mansos», en la llamada Catalunya Vella.
Desde mi punto de mira, defender esta tesis, la de una historia sin comunales, supone acallar muchas voces, disimular muchos cambios de vocabulario.
Porque los topónimos «comuns», «emprius» han subsistido hasta nuestros días en muchos lugares de la región
-de hecho en el Montseny son muy comunes los topónimos con la palabra empriu-
y es difícil imaginar que estas palabras no hayan definido –en un pasado más o menos lejano— a usos, derechos y/o bienes comunales."

Catalan: 
«Va haver-hi comunals en el nord-est català? La pregunta és pertinent. Els successius Catàlegs de Forests Públiques
elaborats a partir del 1859, amb prou feines contenen notícies sobre aquesta àrea i alguns autors,
basats en aquesta i altres evidències, han apostat clarament per la tesi d'un individualisme agrari
clarament definit i arrelat des de l'alta edat mitjana, des dels masos, en l’anomenada Catalunya Vella.
Des del meu punt de mira, defensar aquesta tesi, la d'una història sense comunals, suposa fer callar moltes veus, dissimular molts canvis de vocabulari.
Perquè els topònims «comuns», «emprius» han subsistit fins als nostres dies en molts llocs de la regió»
-de fet en el Montseny són molt comuns els topònims amb la paraula empriu-
«i és difícil imaginar que aquestes paraules no hagin definit –en un passat més o menys llunyà— a usos, drets i/o béns comunals.»

Catalan: 
és a dir que sempre s'ha parlat d'individualisme agrari,
però com pot ser si existeixen molts noms de llocs amb la paraula empriu o comuns des d'antic?
els topònims no enganyen
De fet, per aquesta zona es coneix des del segle XVII que havien drets d'ús compartits o emprius associats als masos
havien evolucionat. S'ha d'entendre que després de la Sentència Arbitral de Guadalupe, després de la Guerra dels Remences
es va desenvolupar una burgesia pagesa, però això a partir dels segles XVI i XVII
llavors creure que com va ser en el XVII ha estat així sempre, des del segle V al XVII doncs no és cert

Spanish: 
es decir que siempre se ha hablado de individualismo agrario,
¿pero cómo puede ser si existen muchos nombres de lugares con la palabra empriu o comuns desde antiguo?
los topónimos no engañan
De hecho, por esta zona se conoce desde el siglo XVII que habían derechos de uso compartidos o emprius asociados a los masos
habían evolucionado. Se ha de entender que después de la Sentencia Arbitral de Guadalupe, después de la Guerra de los Remensas
se fue desarrollando una burguesía payesa, pero esto a partir de los siglos XVI y XVII
entonces creer que como fue en el XVII ha sido así siempre, desde el siglo V al XVII pues no es cierto

Spanish: 
pero si es cierto que todavía en el siglo XVII, aunque estuvieran asociados a los masos, existían los emprius.
Por ejemplo, en el siglo XVII el dominio directo de las Vernedes de las Agudes era del mas El Regàs de Arbúcies,
el cual establece el derecho de empriu a algunas casas del municipio. Por ejemplo, ¿qué casas?
Encontramos casas de tradición antigua como Colldebosc, l’Isern, Ginesta, Llavina, Castanyer, Auladell, Vilajoana, Rourell, Vesa, Pujol, Xifré, Vallmanya...
y también los masos vecinos de Santa Anastàsia: can Cervera y can Juvany.
que tenían el derecho de empriu sobre los bosques de las Vernedes de las Agudes
y que el dominio directo era del mas El Regàs
pero antes el derecho de empriu era de todos los vecinos y si tiramos más atrás
ya no hablamos de emprius sino de alodios comunales, los cuales su dominio directo era también de los vecinos

Catalan: 
però si és cert que encara al segle XVII, encara que estiguessin associats als masos, existien els emprius.
Per exemple, al segle XVII el domini directe de les Vernedes de les Agudes era del mas El Regàs d'Arbúcies,
el qual estableix el dret d'empriu a algunes cases del municipi. Per exemple, quines cases?
Trobem cases de tradició antiga com Colldebosc, l’Isern, Ginesta, Llavina, Castanyer, Auladell, Vilajoana, Rourell, Vesa, Pujol, Xifré, Vallmanya...
i també els masos veïns de Santa Anastàsia: ca Cervera i ca Juvany.
que tenien el dret d'empriu sobre els boscos de les Vernedes de les Agudes
i que el domini directe era del mas El Regàs
però abans el dret d'empriu era de tots els veïns i si tirem més enrere
ja no parlem d'emprius sinó d'alous comunals, els quals el seu domini directe era també dels veïns

Catalan: 
A Catalunya encara existeixen béns comunals però des de la desamortització de Madoz, en 1855,
tenim el que anomenen la noció formal de bé comunal,
que significa que només es declara com bé comunal si la titularitat és d'una institució estatal
ja no es parla del comú de veïns, sinó d'una institució de l'Estat, de l'ajuntament,
d'una EMD (Entitat municipal descentralitzada), una Diputació, la Generalitat...
és a dir que ha degenerat, continua el nom de comunal però el control i la gestió ja no la fa el comú de veïns
i existeix un programa anual d'aprofitaments de les muntanyes públiques catalanes, molts d'origen comunal
i que ho gestionen els ajuntaments
A la comarca de la Selva, per això he parlat dels drets d'emprius associats a masos,

Spanish: 
En Cataluña todavía existen bienes comunales pero desde la desamortización de Madoz, en 1855,
tenemos lo que llaman la noción formal de bien comunal,
que significa que sólo se declara como bien comunal si la titularidad es de una institución estatal
ya no se habla del común de vecinos, sino de una institución del Estado, del ayuntamiento,
de una EMD (Entidad municipal descentralizada), una Diputación, la Generalitat...
es decir que ha degenerado, continúa el nombre de comunal pero el control y la gestión ya no la hace el común de vecinos
y existe un programa anual de aprovechamientos de los montes públicos catalanes, muchos de origen comunal
y que lo gestionan los ayuntamientos
En la comarca de la Selva, por eso he hablado de los derechos de emprius asociados a masos,

Spanish: 
hoy día existen muchos montes que son privados pero de gestión pública. Privado con convenio que se dice.
Y anteriormente, como he dicho, en esta zona el dominio directo de un monte era de un mas que cedía el dominio útil a otros masos
pero en su origen era comunal
Por ejemplo, el programa anual de aprovechamientos de un monte de la comarca de La Selva,
aquí aparece un aprovechamiento de la madera, el ayuntamiento adjudica por subasta cada año el aprovechamiento de los bosques
esto es en la actualidad, pero antes de los  bosques comunales se aprovechaban muchas cosas,
más recursos, era un complemento fundamental. Por ejemplo, la leña, para los hornos, para los hogares (fuego)
también el carbón vegetal para actividades artesanales, la madera para las construcciones y reparaciones,

Catalan: 
avui dia existeixen moltes muntanyes que són privats però de gestió pública. Privat amb conveni que es diu.
I anteriorment, com he dit, en aquesta zona el domini directe d'una muntanya era d'un mas que cedia el domini útil a altres masos
però el seu origen era comunal
Per exemple, el programa anual d'aprofitaments d'una muntanya de la comarca de la Selva,
aquí apareix un aprofitament de la fusta, l'ajuntament adjudica per subhasta cada any l'aprofitament dels boscos
això és en l'actualitat, però abans dels boscos comunals s'aprofitaven moltes coses,
més recursos, era un complement fonamental. Per exemple, la llenya, per als forns, per a les llars (foc)
també el carbó vegetal per a activitats artesanals, la fusta per a les construccions i reparacions,

Catalan: 
la resina per fer pega o quitrà, també el taní que s'extreu de l'escorça del roure
i de l'arbust roldor que s'utilitzen per adobar les pells
També la grana que s'extreu d'uns insectes homòpters que es troben en els garrics
per a tintoreria, fruits del bosc com les glans, avellanes, nous...
també el suro per aïllar, plantes aromàtiques,
el margalló per fer escombres, objectes de cistelleria, la caça, plantes medicinals o per cuinar,
aquesta, per exemple, és la dent de lleó, pastures per al bestiar, bolets, ara és la temporada,

Spanish: 
la resina para hacer pega o alquitrán, también el tanino que se extrae de la corteza del roble
y del arbusto coriaria myrtifolia (roldor) que se utilizan para curtir las pieles
También la grana que se extrae de unos insectos homópteros que se encuentran en los quercus coccifera (garrics)
para tintorería, frutos del bosque como las bellotas, avellanas, nueces...
también el corcho para aislar, plantas aromáticas,
el palmito (margalló) para hacer escobas, objetos de cestería, la caza, plantas medicinales o para cocinar,
esta por ejemplo es el diento de león, pastos para el ganado, setas, ahora es la temporada,

Spanish: 
esparto para hacer capazos, alpargatas... y así podríamos continuar y no acabaríamos,
es decir, había muchos recursos
no sólo para alimentarse sino también para construir cosas, para la subsistencia en general
y para ver como esta forma de vida estaba olvidada en Cataluña unas palabras de Josep Maria Bringué i Portella,
que es un historiador catalán, que para mí es uno de los de referencia
porque además es muy crítico con como acabaron los bienes comunales
y en un congreso que hubo, no hace tanto en 1984, dijo lo siguiente:
"La consideración histórica de los bienes comunales parece que no tiene mucho de éxito entre nosotros (historiadores catalanes)
Pocos análisis contemplan su existencia, su extensión, el fundamento de los derechos y obligaciones comunales
en el seno de una organización campesina, o su evolución en la Cataluña moderna.
Es uno de aquellos temas marginales que se pasa por alto o dice algo para llenar el expediente"

Catalan: 
espart per fer cabassos, espardenyes... i així podríem continuar i no acabaríem,
és a dir, hi havia molts recursos
no només per alimentar-se sinó també per construir coses, per a la subsistència en general
i per veure com aquesta forma de vida estava oblidada a Catalunya unes paraules de Josep Maria Bringué i Portella,
que és un historiador català, que per a mi és un dels de referència
perquè a més és molt crític amb com van acabar els béns comunals
i en un congrés que va haver-hi, no fa tant, en 1984, va dir el següent:
«La consideració històrica dels béns comunals sembla que no té molt d'èxit entre nosaltres (historiadors catalans)
Poques anàlisis contemplen llur existència, llur extensió, el fonament dels drets i obligacions comunals
en el si d'una organització camperola, o la seva evolució en la Catalunya moderna.
És un d'aquells temes marginals que es passa per alt o es diu alguna cosa per omplir l'expedient»

Spanish: 
Es decir, que no le daban importancia, era un tema que parecía que era prescindible
Pero bueno, no le daban importancia pero es lo que hubo durante siglos
y lo que movía en parte aquella sociedad, tanto o más que las élites
De hecho, el desprestigio que existía sobre los comunales viene de la década de los 60
del siglo XX, con el Garrett Hardin, un ecologista, que escribió la Tragedia de los Comunes
Lo publicó me parece en la revista Nature
Decía que como los bienes comunales y comunes son de acceso libre
no se puede dejar a los usuarios que accedan directamente porque acabarían con el planeta, con los recursos
ni que lo controlen, sino que los recursos comunales deben ser controlados por los Estados o las corporaciones privadas

Catalan: 
És a dir, que no li donaven importància, era un tema que semblava que era prescindible
Però bé, no li donaven importància però és el que va haver-hi durant segles
i el que movia en part aquella societat, tant o més que les elits
De fet, el desprestigi que existia sobre els comunals ve de la dècada dels 60
del segle XX, amb el Garrett Hardin, un ecologista, que va escriure la Tragèdia dels Comuns
Ho va publicar, em sembla, en la revista Nature
Deia que com els béns comunals i comuns són d'accés lliure
no es pot deixar als usuaris que accedeixin directament perquè acabarien amb el planeta, amb els recursos
ni que ho controlin, sinó que els recursos comunals han de ser controlats pels Estats o les corporacions privades

Spanish: 
y también decía que se debía bajar la natalidad, era muy maltusiano
Hasta que llegó Elinor Ostrom, que fue la primera mujer en ganar el Nobel de Economía en el 2009
-no soy muy partidario de estos premios,  pero bueno, fue la primera mujer en ganarlo-
ella hizo un trabajo, el gobierno de los bienes comunes, en el cual se constata que lo que dice Hardin no es cierto,
que los bienes comunales fueran de acceso libre no era verdad, en realidad estaban sujetos a unas normas aplicadas por los usuarios del común
y entre los ejemplos de los muchos que había, además del Tribunal de las Aguas de Valencia como modelo en la península ibérica desde antiguo,

Catalan: 
i també deia que s'havia de baixar la natalitat, era molt maltusià
Fins que va arribar Elinor Ostrom, que va ser la primera dona a guanyar el Nobel d'Economia en el 2009
-no sóc molt partidari d'aquests premis, però bé, va ser la primera dona a guanyar-ho-
ella va fer un treball, «El govern dels béns comuns», en el qual es constata que el que diu Hardin no és cert,
que els béns comunals fossin d'accés lliure no era veritat, en realitat estaven subjectes a unes normes aplicades pels usuaris del comú
i entre els exemples dels molts que hi havia, a més del Tribunal de les Aigües de València com a model en la península Ibèrica des d'antic,

Catalan: 
com a anècdota explica les col·lectivitzacions de pastures que van fer tant la Unió Soviètica com Xina
i estudiant imatges fetes des de satèl·lit es va adonar que amb el pas de temps s'havien anat degradant
les pastures, és a dir com a Estats tenien una concepció economicista, productivista, d'extreure beneficis
i després Xina va intentar corregir-ho mitjançant privatitzacions i tampoc
i també va fer un estudi de les pastures comunals dels nòmades mongols, també recolzant-se en imatges per satèl·lit,
aquesta gent portaven segles aprofitant les pastures i va veure que no es degradaven
que tenien una sèrie de normatives, de tradicions i costums que feia que les pastures es preservessin
eren models molt diferents i això que tinguin més consciència de conservació els Estats i les empreses privades doncs no és veritat

Spanish: 
como anécdota explica las colectivizaciones de pastos que hicieron tanto la Unión Soviética como China
y estudiando imágenes hechas desde satélite se dio cuenta que con el paso de tiempo se habían ido degradando
los pastos, es decir como Estados tenían una concepción economicista, productivista, de extraer beneficios
y después China intentó corregirlo mediante privatizaciones y tampoco
y también hizo un estudio de los pastos comunales de nómadas mongoles, también apoyándose en imágenes por satélite,
esta gente llevaban siglos aprovechando los pastos y vio que no se degradaban
que tenían una serie de normativas, de tradiciones y costumbres que hacía que los pastos se preservaran
eran modelos muy diferentes y esto de que tengan más consciencia de conservación los Estados y las empresas privadas pues no es verdad

Catalan: 
de vegades si ho fan per evitar un cataclisme i decreten una sèrie de lleis a favor de l'ecologia
però bé, que no faria falta, des de fa segles per exemple els nòmades mongols amb les seves tradicions ho fan
Per entendre el caràcter del comú català, de les comunitats indígenes...
em sembla molt oportuna una frase de Jordi Viñas, que és regidor d'una EMD de la comarca del Pallars Sobirà,
i que crec que és historiador també i que té una consciència de conservació del comunal,
la frase és la següent: «No són les muntanyes que pertanyen als veïns, sinó que els veïns pertanyen a la muntanya»
i aquesta cosmovisió és important, perquè veuen el seu entorn natural, on viuen, com quelcom sagrat que s'ha de preservar

Spanish: 
a veces si lo hacen para evitar un cataclismo y decretan una serie de leyes a favor de la ecología
pero bueno, que no haría falta, desde hace siglos por ejemplo los nómadas mongoles con sus tradiciones lo hacen
Para entender el carácter del común catalán, de las comunidades indígenas...
me parece muy oportuna una frase de Jordi Viñas, que es regidor de una EMD de la comarca del Pallars Sobirà,
y que creo que es historiador también y que tiene una conciencia de conservación del comunal,
la frase es la siguiente: "No son las montañas que pertenecen a los vecinos, sino que los vecinos pertenecen a la montaña"
y esa cosmovisión es importante, porque ven su entorno natural, donde viven, como algo sagrado que se ha de preservar

Spanish: 
no sólo para una mismo sino para las generaciones futuras, para los vecinos de los alrededores...
y que la naturaleza no te pertenece sino que es al revés, he nacido aquí  y lo he de conservar
es como mi legado
y también la frase de Elinor Ostrom: "No hay ninguna razón para creer que los burócratas, los políticos o las corporaciones,
no importan sus buenas intenciones, sean mejores para resolver los problemas que la gente del lugar,
que tienen el incentivo más fuerte para conseguir la solución correcta"
y esto tiene mucho que ver con las jornadas de hoy sobre el cooperativismo, en el cual son los propios usuarios los que pueden controlar los recursos
y decidir sobre ellos de forma asamblearia
así que eso de acceso libre a los recursos comunales, sin normativas, es una mentira
Pasamos a la parte política para acabar. Hemos hablado de la parte social, de la económica y ahora de la política
Siempre cuando se habla de la parte política de Cataluña desde antiguo,

Catalan: 
no només per a un mateix sinó per a les generacions futures, per als veïns dels voltants...
i que la naturalesa no et pertany sinó que és a l'inrevés, he nascut aquí i ho haig de conservar
és com el meu llegat
i també la frase d'Elinor Ostrom: «No hi ha cap raó per creure que els buròcrates, els polítics o les corporacions,
no importa com benintencionats, siguin millors per resoldre els problemes que la gent del lloc,
que tenen l'incentiu més fort per aconseguir la solució correcta»
i això té molt a veure amb les jornades d'avui sobre el cooperativisme, en el qual són els mateixos usuaris els que poden controlar els recursos
i decidir sobre ells de forma assembleària
així que això d'accés lliure als recursos comunals, sense normatives, és una mentida
Passem a la part política per acabar. Hem parlat de la part social, de l'econòmica i ara de la política
Sempre quan es parla de la part política de Catalunya des d'antic,

Spanish: 
que si la Diputación del General (o Generalitat), las Cortes, como mucho a nivel local se habla de los bayles (batlles),  vicarios (veguers)...
Pero las asambleas de vecinos no aparecen
Cuando se habla de las Cortes, que iban los tres brazos, el eclesiástico, el militar y el popular
del popular iban representantes de los concejos municipales pero de muy pocas ciudades (sólo las reales)
El 1283 iban sólo 12 ciudades y había muchas más, y el 1705 iban 25, cuando había centenares
Así que se trata de un esquema poco representativo porque falta la asamblea popular o de vecinos
De hecho, el bayle (batlle) era un representante del señor o rey, no como ahora que se dice que es el representante del pueblo
existía la curia del bayle, que eran unos oficiales, el bayle, el juez, el aguacil...

Catalan: 
que si la Diputació del General (o Generalitat), les Corts, com a molt en l'àmbit local es parla dels batlles, veguers...
Però les assemblees de veïns no apareixen
Quan es parla de les Corts, que anaven els tres braços, l'eclesiàstic, el militar i el popular
del popular anaven representants dels consells municipals però de molt poques ciutats (només les reials)
El 1283 anaven només 12 ciutats i hi havia moltes més, i el 1705 anaven 25, quan hi havia centenars
Així que es tracta d'un esquema poc representatiu perquè falta l'assemblea popular o de veïns
De fet, el batlle era un representant del senyor o rei, no com ara que es diu que és el representant del poble
existia la cúria del batlle, que eren uns oficials, el batlle, el jutge, el saig...

Catalan: 
que en realitat eren representants del rei o del senyor, no ho eren del poble,
i d'altra banda estava, per exemple en les viles i ciutats la universitat, als pobles els comuns, les parròquies...
que era la comunitat de veïns. Ja ho diu J.M. Font i Rius, al principi era l'assemblea general de veïns
en la qual totes les cases estaven representades, després, amb el pas del temps, sobretot al món urbà
es va anar oligarquitzant, però no com ara, sinó que existia més representació
però l'important és que vegeu que estava separat. L'assemblea popular amb el temps l'han eliminat
i després van dir que el batlle o alcalde i els seus oficials eren els representants del poble
van fer com un joc de mans, però bé hi ha gent als ajuntaments amb més consciència, això tampoc és una crítica

Spanish: 
que en realidad eran representantes del rey o del señor, no lo eran del pueblo,
y por otro lado estaba, por ejemplo en las villas y ciudades la universidad, en los pueblos los comunes, las parroquias...
que era la comunidad de vecinos. Ya lo dice J.M. Font i Rius, al principio era la asamblea general de vecinos
en la cual todas las casas estaban representadas, después, con el paso del tiempo, sobre todo en el mundo urbano
se fue oligarquizando, pero no como ahora, sino que existía más representación
pero lo importante es que veáis que estaba separado. La asamblea popular con el tiempo la han eliminado
y luego dijeron que el bayle o alcalde y sus oficiales eran los representantes del pueblo
hicieron como un juego de manos, pero bueno hay gente en los ayuntamientos con más conciencia, esto tampoco es una crítica

Catalan: 
ja veureu després en les anècdotes que explicaré que hi ha qui proposa convertir els ajuntaments en comuns
Al final ho comentaré. Això és la part política en l'àmbit local, l'assemblea general de veïns
Què era? Ja heu vist que compartien molt, llavors si compartien tant, havien de reunir-se per decidir sobre això
les normes no es feien soles i s'havien d'ajuntar per tractar sobre el comú
En els primers documents que es coneixen, com la Carta de poblament de Cardona del 986,
apareix la paraula «consilium», que significa l'assemblea general de veïns,
després en altres documents posteriors apareix la paraula «universitas» que té un significat similar

Spanish: 
ya veréis después en las anécdotas que explicaré que hay quien propone convertir los ayuntamientos en comunes
Al final lo comentaré. Esto es la parte política a nivel local, la asamblea general de vecinos
¿Qué era? Ya habéis visto que compartían mucho, entonces si compartían tanto tenían que reunirse para decidir sobre ello
las normas no se hacían solas y se tenían que juntar para tratar sobre lo común
En los primeros documentos que se conocen, como la Carta Puebla de Cardona del 986,
aparece la palabra consilium, que significa la asamblea general de vecinos,
después en otros documentos posteriores aparece la palabra universitas  que tiene un significado similar

Spanish: 
y las asambleas generales recibían diferentes nombres: concejo general, junta de árbol, concejo de vecindad en el Valle de Aran,
concejo abierto, etc. Por ejemplo, la junta de árbol tiene relación con estas fotografías que vemos
En el "Costumari Català" de Joan Amades, que son cinco tomos (5.000 páginas) de costumbre catalanas,
Es interesante porque no sólo habla de folclore sino que también aparecen costumbres relacionadas con la política local
Allá se habla de la junta de árbol. Amades dice que en muchos sitios de Cataluña, la gente para hablar sobre lo común se reúne bajo un árbol
de hecho en mi libro sale algún ejemplo, a Paret del Vallès se reunían bajo un árbol, etc.
y cuando acababan la asamblea, para cerrar los acuerdos, como una tradición supongo que pre-cristiana, pagana, relacionada con los ciclos agrarios...
se cogían de las manos y hacían un baile redondo alrededor del árbol

Catalan: 
i les assemblees generals rebien diferents noms: consell general, junta d'arbre, conselh vesiau en la Vall d'Aran,
consell obert, etc. Per exemple, la junta d'arbre té relació amb aquestes fotografies que veiem
En el «Costumari Català» de Joan Amades, que són cinc toms (5.000 pàgines) de costum catalanes,
És interessant perquè no només parla de folklore sinó que també apareixen costums relacionats amb la política local
Allà es parla de la junta d'arbre. Amades diu que en molts llocs de Catalunya, la gent per parlar sobre el comú es reuneix sota un arbre
de fet en el meu llibre surt algun exemple, a Paret del Vallès es reunien sota un arbre, etc.
i quan acabaven l'assemblea, per tancar els acords, com una tradició suposo que precristiana, pagana, relacionada amb els cicles agraris...
s'agafaven de les mans i feien un ball rodó al voltant de l'arbre

Spanish: 
era una forma de cerrar los acuerdos
ahora ha quedado la parte final de la asamblea, en Matadepera, en Vilafranca del Penedès...
pero cuando vemos las fiestas del Árbol del Mayo tenemos que pensar que antes de este baile en muchos pueblos se hacía una asamblea
y esto aparece por ejemplo en el "Costumari Català", lo podéis consultar
¿Y en las asambleas que se hacía? De todo, no sólo cuestiones sobre la regulación de los bienes comunales, sino también
si se tenía que pleitear contra las potestades, contra los señores, también, se unía todo el común de vecinos
De hecho, se conoce sobre la asamblea también a través de la documentación de los pleitos
y también decidían la regulación de los aprovechamientos de los bienes comunales, del crecimiento del ganado,
ordenanzas sobre la defensa del mar contra técnicas depredadoras, imponían bandos y prendamientos contra los malos usos...

Catalan: 
era una forma de tancar els acords
ara ha quedat la part final de l'assemblea, a Matadepera, a Vilafranca del Penedès...
però quan veiem les festes de l'Arbre del Maig hem de pensar que abans d'aquest ball en molts pobles es feia una assemblea
i això apareix per exemple en el «Costumari Català», ho podeu consultar
I en les assemblees que es feia? De tot, no només qüestions sobre la regulació dels béns comunals, sinó també
si s'havia de pledejar contra les potestats, contra els senyors, també, s'unia tot el comú de veïns
De fet, es coneix sobre l'assemblea també a través de la documentació dels plets
i també decidien la regulació dels aprofitaments dels béns comunals, del creixement del bestiar,
ordenacions sobre la defensa del mar contra tècniques depredadores, imposaven bans i penyoraments contra els mals usos...

Spanish: 
Puede dar la impresión que esto sólo ocurría en zonas de montaña, pero las prácticas comunales y la asamblea también se daba en los pueblos costeros
Por ejemplo, un caso es el de Port de la Selva (Gerona), que desde muy antiguo tenían lo que llamaban la Gran Red Comunal
Una red de pesca de grandes dimensiones, que cubría toda la playa. La guardaban en la iglesia
y cuando los vecinos detectaban un banco de peces, tocaban las campanas e iban a buscar la gran red comunal a la iglesia
y se iban todos a la playa. La extendían, un grupo desde la playa y otros desde el agua con barcas
y pescaban de forma comunal o comunitaria. Imaginad una gran red -no sé si todavía existe- que cubría toda la playa, era enorme

Catalan: 
Pot fer l'efecte que això només ocorria en zones de muntanya, però les pràctiques comunals i l'assemblea també es donava als pobles costaners
Per exemple, un cas és el de Port de la Selva (Girona), que des de molt antic tenien el que anomenaven la Gran Xarxa Comunal
Una xarxa de pesca de grans dimensions, que cobria tota la platja. La guardaven a l'església
i quan els veïns detectaven un banc de peixos, tocaven les campanes i anaven a buscar la gran xarxa comunal a l'església
i se n’anaven tots a la platja. L'estenien, un grup des de la platja i uns altres des de l'aigua amb barques
i pescaven de forma comunal o comunitària. Imagineu una gran xarxa -no sé si encara existeix- que cobria tota la platja, era enorme

Catalan: 
Vaig veure les mesures una vegada i eren hectàrees, era brutal
aquestes assemblees depenent del lloc s'anunciaven d'una forma o una altra, a toc de campana, bufant una banya o altres instruments de vent
i es feien en diferents llocs, dins o fora de l'església, en l'era d'un mas, al pati del castell, a la plaça
sota un arbre com heu vist, però per exemple també es feia en el cementiri
quan vaig estar a Tortellà presentant el llibre, com sempre faig intento parlar sobre quelcom del lloc
vaig parlar sobre quelcom que es coneix a través d'una altra cosa, que també és important per conèixer sobre els costums, com són les visites pastorals
Els bisbes enviaven visitadors episcopals o pastorals per controlar als pobles

Spanish: 
Vi las medidas una vez y eran hectáreas, era brutal
estas asambleas dependiendo del lugar se anunciaban de una forma u otra, a toque de campana, soplando un cuerno u otros instrumentos de viento
y se hacían en diferentes sitios, dentro o fuera de la iglesia, en la era de un mas, en el patio del castillo, en la plaza
bajo un árbol como habéis visto, pero por ejemplo también se hacía en el cementerio
cuando estuve en Tortellà presentando el libro, como siempre hago intento hablar sobre algo del lugar
hablé sobre algo que se conoce a través de otra cosa, que también es importante para conocer sobre las costumbres, como son las visitas pastorales
Los obispos enviaban visitadores episcopales o pastorales para controlar a los pueblos

Catalan: 
apuntaven si es desviaven de les normes de l'Església. No només miraven si es mantenia bé la parròquia,
sinó que tenien entrevistes amb el mossèn i amb els veïns del lloc. Escollien alguns veïns, tenien entrevistes i anotaven
i en alguns informes de les entrevistes feia l'efecte que allò era una conya
a les esglésies segons els informes dels visitadors, la gent ballava, cantaven, entraven amb armes,
-és el que vaig comentar abans, com tenien el sometent o host veïnal, segons les ordenances comunals havien de tenir armes a casa els veïns
i per això moltes vegades entraven amb armes- es barallaven dins de l'església, feien festes, la utilitzaven de rebost...

Spanish: 
apuntaban si se desviaban de las normas de la Iglesia. No sólo miraban si se mantenía bien la parroquia,
sino que tenían entrevistas con el párroco y con los vecinos del lugar. Escogían algunos vecinos, tenían entrevistas y anotaban
y en algunos informes de las entrevistas daba la impresión que aquello era un cachondeo
en las iglesias según los informes de los visitadores, la gente bailaba, cantaban, entraban con armas,
-es lo que comenté antes, como tenían el somatén o la hueste vecinal, según las ordenanzas comunales tenían que tener armas en casa los vecinos
y por eso muchas veces entraban con armas- se peleaban dentro de la iglesia, hacían fiestas, la utilizaban de despensa...

Catalan: 
i el mossèn també era un veí, molt arrelat al lloc, no tenia res a veure amb els monjos dels monestirs
per exemple, feia de notari enmig de les misses i això enutjava al bisbat
els rectors rurals seguien les tradicions del lloc, no practicaven un cristianisme ortodox
sinó que s'adaptaven als costums de les tradicions agràries... que eren molt paganes
De fet la paraula pagès ve de pagà. Al món rural durant molt temps el cristianisme que hi havia
estava barrejat amb tradicions precristianes, de cicles agraris, paganisme... d'aquí ve per exemple el fer un ball rodó al voltant d'un arbre
això és molt pagà, no té res a veure amb el cristianisme
és més antic. També apareixien en els informes, per això he tret el tema de Tortellà,
que els visitadors episcopals volien tancar els cementiris perquè era un espai comunitari

Spanish: 
y el párroco también era un vecino, muy arraigado al lugar, no tenía nada que ver con los monjes de los monasterios
por ejemplo, hacia de notario en medio de las misas y esto enojaba al obispado
los párrocos rurales seguían las tradiciones del lugar, no practicaban un cristianismo ortodoxo
sino que se adaptaban a las costumbres de las tradiciones agrarias... que eran muy paganas
De hecho la palabra payés (pagès) viene de pagano. En el mundo rural durante mucho tiempo el cristianismo que había
estaba mezclado con tradiciones pre-cristianas, de ciclos agrarios, paganismo... de ahí viene por ejemplo el hacer un baile redondo alrededor de un árbol
esto es muy pagano, no tiene nada que ver con el cristianismo
es más antiguo. También aparecían en los informes, por eso he sacado el tema de Tortellà,
que los visitadores episcopales querían cerrar los cementerios porque era un espacio comunitario

Spanish: 
y en muchos pueblos de La Garrotxa los cementerios se utilizaban por ejemplo para hacer asambleas de vecinos. Dentro del cementerio hacían la asamblea
pero en Tortellà lo utilizaban como espacio comunitario para tender la ropa
mientras en el cementerio tendían la ropa, en otros pueblos entraba el ganado a pastar...
Y esto a los obispados no les gustaba. Decían que no podía ser un lugar comunitario destinado a otras cosas que no fuera lo sagrado y se debía controlar
e hicieron lo que se llamaba la "trenta passa", aunque costó mucho, que era como una valla o una puerta
Pero lo interesante de estos informes es ver que la gente no estaba tan sometida al poder como nos parece
Cada cual hacía lo que quería o podía y como tampoco era un control tan férreo como ahora

Catalan: 
i en molts pobles de la Garrotxa els cementiris s'utilitzaven per exemple per fer assemblees de veïns. Dins del cementiri feien l'assemblea
però a Tortellà ho utilitzaven com a espai comunitari per fer la bugada
mentre en el cementiri tendien la roba, en altres pobles entrava el bestiar a pastar...
I això als bisbats no els agradava. Deien que no podia ser un lloc comunitari destinat a altres coses que no fos el sagrat i s'havia de controlar
i van fer el que es deia la «trenta passa», encara que va costar molt, que era com una tanca o una porta
Però l'interessant d'aquests informes és veure que la gent no estava tan sotmesa al poder com ens sembla
Cadascú feia el que volia o podia i com tampoc era un control tan ferri com ara

Catalan: 
que tenim els mitjans de comunicació, la policia... Abans els visitadors episcopals com a molt anaven als pobles una vegada a l'any
i existien llocs on ni tan sols anaven, així que el control social no arribava als nivells d'ara
De fet, no sé si coneixeu als Monty Python. Hi ha una escena dels Cavallers de la Taula Quadrada
en la qual apareix el rei Artur que arriba a una comunitat rural i li pregunten els camperols «qui és vostè?»
i respon «Sóc Artur, rei dels bretons» i els camperols pregunten «i qui són els bretons?»
i Artur diu «tots vosaltres i jo sóc el vostre rei» i ells diuen «no sabíem que teníem rei!»
És a dir que en aquella època no era com ara que sabem exactament qui mana
en molts llocs realment no ho tenien clar
Una altra cosa, abans que m'oblidi, les assemblees no només eren dins d'una comunitat sinó també entre pobles

Spanish: 
que tenemos los medios de comunicación, la policía... Antes los visitadores episcopales como mucho iban a los pueblos una vez al año
y existían lugares donde ni siquiera iban, así que el control social no llegaba a los niveles de ahora
De hecho, no sé si conocéis a los Monty Python. Hay una escena de Los Caballeros de la Mesa Cuadrada
en la que aparece el rey Arturo que llega a una comunidad rural y le preguntan los campesinos "¿quién es usted?"
y responde "Soy Arturo, rey de los bretones" y los campesinos preguntan "¿y quiénes son los bretones?"
y Arturo dice "sois vosotros y yo soy vuestro rey" y ellos dicen "¡no sabíamos que teníamos rey!"
Es decir que en aquella época no era como ahora que sabemos exactamente quién manda
en muchos sitios realmente no lo tenían claro
Otra cosa, antes que me olvide, las asambleas no sólo eran dentro de una comunidad sino también entre pueblos

Spanish: 
existía lo se podría equiparar con el confederalismo entre pueblos. Si había un bosque comunal que era compartido,
o un camino, etc. entonces hacían reuniones para hablar de lo que tenían en común
estas asociaciones de pueblos se denominaban uniones, hermanamientos, patzeries, mancomunidades... era como una confederación de pueblos
en el libro aparecen confederaciones de tres o cuatro pueblos... que se daban en Cataluña
Y en Arbúcies también existía la Universidad o el Común
lo que ocurre es que en Arbúcies los primeros documentos del Común que se conocen
son del siglo XVII, del año 1629
esto lo he extraído de la obra de un historiador local, Joan Illa, de aquí, de Arbúcies, que es muy conocido aquí
que ha tratado sobre la Universidad o el Común. Pero no se conoce documentación del Común en siglos anteriores al XVII
pero claro, Arbúcies como comunidad se sabe que existe desde por lo menos el siglo XIII

Catalan: 
existia el que es podria equiparar amb el confederalisme entre pobles. Si hi havia un bosc comunal que era compartit,
o un camí, etc. llavors feien reunions per parlar del que tenien en comú
aquestes associacions de pobles es denominaven unions, agermanaments, patzeries, mancomunitats... era com una confederació de pobles
en el llibre apareixen confederacions de tres o quatre pobles... que es donaven a Catalunya
I a Arbúcies també existia la Universitat o el Comú
el que ocorre és que a Arbúcies els primers documents del Comú que es coneixen
són del segle XVII, de l'any 1629
això ho he extret de l'obra d'un historiador local, Joan Illa, d'aquí, d'Arbúcies, que és molt conegut aquí
que ha tractat sobre la Universitat o el Comú. Però no es coneix documentació del Comú en segles anteriors al XVII
però clar, Arbúcies com a comunitat se sap que existeix des d'almenys el segle XIII

Catalan: 
i en aquest segle és quan apareixen les universitats
i abans de les universitats ja existien les assemblees generals de veïns, des de l'Alta Edat Mitjana
així que podem suposar que sempre va haver-hi reunions per tractar sobre el comú
el que ocorre és que no ho podem constatar per documentació
Josep Maria Font i Rius a l'assemblea general de veïns primigènia la descriu com un règim municipal embrionari o rudimentari
i quan ja és un règim municipal més elitista o oligarquitzat per a ell és l'oficial
és a dir el més democràtic, l'assemblea general de veïns, és el més rudimentari per a ell
aquesta és una acta d'una reunió del Comú d'Arbúcies

Spanish: 
y en este siglo es cuando aparecen las universidades
y antes de las universidades ya existían las asambleas generales de vecinos, desde la Alta Edad Media
así que podemos suponer que siempre hubieron reuniones para tratar sobre lo común
lo que ocurre es que no lo podemos constatar por documentación
Josep Maria Font i Rius a la asamblea general de vecinos primigenia la describe como un régimen municipal embrionario o rudimentario
y cuando ya es un régimen municipal más elitista u oligarquizado para él es el oficial
es decir el más democrático, la asamblea general de vecinos, es el más rudimentario
esta es una acta de una reunión del Común de Arbúcies

Spanish: 
y esta es la iglesia de Arbúcies que es donde se reunía el Común para hacer las asambleas
ahora pensamos que las iglesias son sólo lugares de culto pero en aquellos siglos era como un club social
la casa común o comunal de los vecinos donde hacían más actividades
Este es un esquema donde aparece resumido lo que he presentado
las prestaciones colectivas de trabajo, la defensa, la hueste vecinal, las servidumbres personales, segundas hierbas, espigueo, derrota de mieses, ayuda mutua, el tornajornal, el tornallom...
el trabajo a jornal, también se hacía trabajo de este tipo para las casas grandes, pero era una cosa esporádica, que se hacía como complemento, como los bienes comunales
es decir, era una economía muy diversificada, no como ahora que tenemos el trabajo asalariado y poco más

Catalan: 
i aquesta és l'església d'Arbúcies que és on es reunia el Comú per fer les assemblees
ara pensem que les esglésies són només llocs de culte però en aquells segles era com un club social
la casa comuna o comunal dels veïns on feien més activitats
Aquest és un esquema on apareix resumit el que he presentat
les prestacions col·lectives de treball, la defensa, host veïnal, les servituds personals, servitud de redall, d’espigatge, de rostoll, ajuda mútua, el tornajornal, el tornallom...
el treball a jornal, també es feia treball d'aquest tipus per a les cases grans, però era una cosa esporàdica, que es feia com a complement, com els béns comunals
és a dir, era una economia molt diversificada, no com ara que tenim el treball assalariat i poc més

Catalan: 
és cert que hi ha altres alternatives com els exemples d'aquestes jornades, però el dominant és el treball assalariat, el capitalisme
que és el mateix
una cosa que també volia comentar, ja que parlo del capitalisme i el treball assalariat
Abans, i això per exemple apareix en la Sentència Arbitral de Guadalupe,
els camperols quan deixaven de pagar els tributs o els impostos
als senyors o al rei, els que patien eren aquests últims
perquè era el seu mitjà de vida, extreure rendes o impostos,
llavors si deixaven de pagar-los, els pagesos seguien vivint perquè tenien control sobre els mitjans de producció i sobre la terra

Spanish: 
es cierto que hay otras alternativas como los ejemplos de estas jornadas, pero lo dominante es el trabajo asalariado, el capitalismo
que es lo mismo
una cosa que también quería comentar, ya que hablo del capitalismo y el trabajo asalariado
Antes, y esto por ejemplo aparece en la Sentencia Arbitral de Guadalupe,
los campesinos cuando dejaban de pagar los tributos o los impuestos
a los señores o al rey, los que padecían eran estos últimos
porque era su medio de vida, extraer rentas o impuestos,
entonces si dejaban  de pagarlos, los payeses seguían viviendo porque tenían control sobre los medios de producción y sobre la tierra

Spanish: 
Actualmente, cuando los trabajadores hacen huelga, en el capitalismo, los que padecen son los obreros porque dejan de cobrar el salario
y el capitalista si tiene el capital diversificado por la globalización, si tiene fábricas en diferentes lugares del planeta, no le afecta tanto
y es algo que se debe entender también, que romanos, visigodos, musulmanes, carolingios...
apenas intervienen en las formas de organización política y económica a nivel local en el mundo rural.
Su objetivo principal es la obtención de rentas y/o la recaudación de impuestos
Ahora no, ahora es el control total. Antes las rentas se pagaban normalmente en especie, no era en moneda.
Era un tanto por ciento de la producción, si había un año de malas cosechas, era menos lo que se entregaba a los señores

Catalan: 
Actualment, quan els treballadors fan vaga, en el capitalisme, els que pateixen són els obrers perquè deixen de cobrar el salari
i el capitalista si té el capital diversificat per la globalització, si té fàbriques en diferents llocs del planeta, no l'afecta tant
i és quelcom que s'ha d'entendre també, que romans, visigots, musulmans, carolingis...
amb prou feines intervenen en les formes d'organització política i econòmica en l'àmbit local al món rural.
El seu objectiu principal és l'obtenció de rendes i/o la recaptació d'impostos
Ara no, ara és el control total. Abans les rendes es pagaven normalment en espècie, no era en moneda.
Era una tant per cent de la producció, si hi havia un any de males collites, era menys el que es lliurava als senyors

Catalan: 
però ara l'objectiu no és l'extracció d'una part de la producció, és el control total sobre els mitjans de producció i sobre tot, en el capitalisme
El que diu l'historiador Gaspar Feliu és que els béns comunals no vénen de l'Edat Mitjana
És molt més antic, de fet crec que és la forma econòmica primigènia de tota societat natural
Quan s'estableix una comunitat en un lloc, inicialment no hi ha desigualtats i tot es fa en comú
i a poc a poc sí que van sorgint desigualtats
Gaspar Feliu diu que l'origen dels comunals ve de les societats indígenes preromanes
i que el que va ocórrer quan van arribar els romans és que van col·lidir dos conceptes diferents de veure el món

Spanish: 
pero ahora el objetivo no es la extracción de una parte de la producción, es el control total sobre los medios de producción y sobre todo, en el capitalismo
Lo que dice el historiador Gaspar Feliu es que los bienes comunales no vienen de la Edad Media
Es mucho más antiguo, de hecho creo que es la forma económica primigenia de toda sociedad natural
Cuando se establece una comunidad en un lugar, inicialmente no hay desigualdades y todo se hace en común
y poco a poco sí que van surgiendo desigualdades
Gaspar Feliu dice que el origen de los comunales viene de las sociedades indígenas prerromanas
y que lo que ocurrió cuando llegaron los romanos es que colisionaron dos conceptos distintos de ver el mundo

Catalan: 
l'individualisme romà, el del «ius utendi i abutendi», el dret d'ús i abús sobre les coses i les persones
va col·lidir amb el comunalisme d'aquestes societats indígenes
i quan va entrar en crisi l'Imperi romà, molta gent va tornar al món rural, a les muntanyes i al camp
per exemple, això ho detecta l'arqueologia a Catalunya, que van quedar abandonades les ciutats, el món urbà
i molta gent va tornar a construir comunitats rurals, pageses, i més igualitàries
i això ho detecta l'arqueologia per exemple estudiant les tombes dels cementiris d'aquestes comunitats
no es veuen desigualtats, no es detecten en unes tombes aixovars o joies i en unes altres no.
és tot molt igualitari, és una forma que té l'arqueologia de comprovar les desigualtats en una societat
es troben també eines camperoles i armes no es detecten, és a dir, no sembla haver-hi una classe aristocràtica constituïda

Spanish: 
el individualismo romano, el del "ius utendi e abutendi", el derecho de uso y abuso sobre las cosas y las personas
colisionó con el comunalismo de estas sociedades indígenas
y cuando entró en crisis el Imperio romano, mucha gente volvió al mundo rural, a las montañas y al campo
por ejemplo, esto lo detecta la arqueología en Cataluña, que quedaron abandonadas las ciudades, el mundo urbano
y mucha gente volvió a construir comunidades rurales, payesas, y además igualitarias
y esto lo detecta la arqueología por ejemplo estudiando las tumbas de los cementerios de estas comunidades
no se ven desigualdades, no se detectan en unas tumbas ajuares o joyas y en otras no.
es todo muy igualitario, es una forma que tiene la arqueología de comprobar las desigualdades en una sociedad
se encuentran también herramientas campesinas y armas no se detectan, es decir no parece haber una clase aristocrática constituida

Catalan: 
si que es detecten mitjans de producció: fargues, forns comunals...
i ho diuen diferents historiadors catalans, que les comunitats rurals de l'Alta Edat Mitjana eren autàrquiques, autònomes...
i que eren d'economia de subsistència
en el llibre apareixen tots aquests temes, però també com es va desmuntar aquest món més comunal, les crisis...
i com al segle XIX es va arribar al cop de gràcia definitiu que va ser la revolució liberal
a la creació del «sagrat dret de propietat» com ho anomenaven els propietaris liberals
que si et baixes els decrets de les Corts de Cadis, que es poden descarregar d'Internet,
allà es pot constatar com van construir el nou règim, van crear el «sagrat dret de propietat», quelcom que no existia abans, la propietat absoluta
i a més van crear l'Estat-nació per protegir la propietat

Spanish: 
si que se detectan medios de producción:  fraguas, hornos comunales...
y lo dicen diferentes historiadores catalanes, que las comunidades rurales de la Alta Edad Media eran autárquicas, autónomas...
y que eran de economía de subsistencia
en el libro aparecen todos estos temas, pero también como se desmontó este mundo más comunal, las crisis...
y como en el siglo XIX se llegó al golpe de gracia definitivo que fue la revolución liberal
a la creación del "sagrado derecho de propiedad" como lo llamaban los propietarios liberales
que si te bajas los decretos de las Cortes de Cádiz, que se pueden descargar de Internet,
allá se puede constatar como construyeron el nuevo régimen, crearon el  sagrado derecho de propiedad, algo que no existía antes, la propiedad absoluta
y además crearon el Estado-nación para proteger la propiedad

Catalan: 
és a dir, van crear les dues coses simultàniament, la plena propietat i el seu guardià.
estudiant el segle XIX s'observa que va ser una guerra civil brutal, a Catalunya també
gent de les classes populars, pobres... que amb els encerclaments de terres, privatitzacions... van lluitar.
Era lluitar contra els liberals o convertir-se en proletaris a les fàbriques de les ciutats
perquè no tenien ja els mitjans de subsistència, els béns comunals es privatitzaven
les classes populars seguien anant a buscar llenya, fruits silvestres... però es trobaven amb la milícia nacional,
amb la guàrdia civil que es va crear després per evitar aquests nous delictes
la guàrdia civil es va crear sobretot per protegir la propietat
el sagrat dret de propietat que s'havia decretat

Spanish: 
es decir, crearon las dos cosas simultáneamente, la plena propiedad y su guardián.
estudiando el siglo XIX se observa que fue una guerra civil brutal, en Cataluña también
gente de las clases populares, pobres... que con los cercamientos de tierras, privatizaciones... lucharon.
Era luchar contra los liberales o convertirse en proletarios en las fábricas de las ciudades
porque no tenían ya los medios de subsistencia, los bienes comunales se privatizaban
las clases populares seguían yendo a buscar leña, frutos silvestres... pero se encontraban con la milicia nacional,
con la guardia civil que se creó después para evitar estos nuevos delitos
la guardia civil se creó sobre todo para proteger la propiedad
el sagrado derecho de propiedad que se había decretado

Spanish: 
pero no sólo esto, no sólo lo hacían con métodos coercitivos, represivos, con la policía... para proteger la propiedad, también con la instrucción estatal
que se creó en el siglo XIX. Aquí podéis ver un texto del Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España de Pascual Madoz
Que fue el responsable de la desamortización que lleva su nombre, en 1855, que fue la más salvaje contra los bienes comunales, de las que hubo
Aquí en Cataluña ya hubo pseudo-privatizaciones en el siglo XVIII
que se consolidaron como "sagrado derecho de propiedad" en el XIX, pero también hubieron desamortizaciones de bienes comunales que después se subastaron
y también se crearon los Catálogos de Montes de Utilidad Pública, donde los comunales no pasaban a ser privatizados sino que se los quedaba el Estado
para controlarlos. Aquí se llama C.U.P. o Catálogo de Utilidad Pública, de los bosques
y aquí aparece un texto sobre la instrucción estatal, Pascual Madoz escribió un diccionario

Catalan: 
però no només això, no només ho feien amb mètodes coercitius, repressius, amb la policia... per protegir la propietat, també amb la instrucció estatal
que es va crear al segle XIX. Aquí podeu veure un text del Diccionari geogràfic-estadístic-històric d'Espanya de Pascual Madoz
Que va ser el responsable de la desamortització que porta el seu nom, en 1855, que va ser la més salvatge contra els béns comunals, de les que hi va haver
Aquí a Catalunya ja va haver-hi pseudo-privatitzacions al segle XVIII
que es van consolidar com a «sagrat dret de propietat» en el XIX, però també van haver-hi desamortitzacions de béns comunals que després es van subhastar
i també es van crear els Catàlegs de Forests d'Utilitat Pública, on els comunals no passaven a ser privatitzats sinó que se'ls quedava l'Estat
per controlar-los. Aquí es diu C.U.P. o Catàleg d'Utilitat Pública, dels boscos
i aquí apareix un text sobre la instrucció estatal, Pascual Madoz va escriure un diccionari

Spanish: 
para poder llevar a cabo la desamortización hizo un estudio de los pueblos de toda la península
tenía un grupo de colaboradores que le ayudaron, no lo hizo él solo
por ejemplo, cuando estuvo en la provincia de Barcelona, en diferentes pueblos, vio algo que no le gustó
y escribió esto sobre Barcelona
no de la ciudad de Barcelona, sino de los alrededores
Dice:"Observándose  en casi todos los pueblos, que desde una edad muy tierna acostumbran los padres obligar a sus hijos
a ir a los bosques ajenos a cortar leña y traerla a sus casas ..."
aquí está explicando la costumbre desde antiguo que se hacía. Es decir, iban a buscar leña y enviaban a los hijos o iban ellos mismos
algo que se hacía desde siempre y cuando se crea la propiedad privada plena esta actividad entra en conflicto

Catalan: 
per poder dur a terme la desamortització va fer un estudi dels pobles de tota la península
tenia un grup de col·laboradors que el van ajudar, no ho va fer ell sol
per exemple, quan va estar a la província de Barcelona, en diferents pobles, va veure quelcom que no li va agradar
i va escriure això sobre Barcelona
no de la ciutat de Barcelona, sinó dels voltants
Diu: «Observant-se en gairebé tots els pobles, que des d'una edat molt tendra acostumen els pares obligar als seus fills
a anar als boscos aliens a tallar llenya i portar-la a les seves cases ...»
aquí està explicant el costum des d'antic que es feia. És a dir, anaven a buscar llenya i enviaven als fills o anaven ells mateixos
quelcom que es feia des de sempre, quan es crea la propietat privada plena aquesta activitat entra en conflicte

Catalan: 
Diu: «La repressió d'aquest delicte», es va convertir en un delicte... «penja tant dels propietaris, com del Govern; els primers associant-se per a la recíproca protecció dels seus interessos,
amb l'establiment de guardar, i altres mesures que permet la llei;». Per exemple, els propietaris podien tenir vigilants, sometent, guardians armats per controlar les propietats
«i el segon (l'Estat), per mitjà de la competent policia rural», que es va crear
«La falta d'instrucció pública es deixa conèixer per les circumstàncies de ser més freqüents, allí on és menor, els actes de violència contra les persones.»
On hi ha instrucció pública hi ha major respecte sobre la propietat privada plena.
«Creu la junta governativa el mateix que nosaltres creiem, i no pot dubtar-se que, generalitzant la instrucció primària,
i procurant que les escoles i establiments d'aquesta classe, expliquessin com un dels principals deures,

Spanish: 
Dice: "La represión de este delito", se convirtió en un delito... "pende tanto de los propietarios, como del Gobierno; los primeros asociándose para la recíproca protección de sus intereses,
con el establecimiento de guardar, y otras medidas que permite la ley;". Por ejemplo, los propietarios podían tener vigilantes, somatén, guardianes armados para controlar las propiedades
"y el segundo (el Estado), por medio de la competente policía rural", que se creó
"La falta de instrucción pública se deja conocer por las circunstancias de ser más frecuentes, allí donde es menor, los actos de violencia contra las personas."
Donde hay instrucción pública hay mayor respeto sobre la propiedad privada plena.
"Cree la junta gubernativa lo mismo que nosotros creemos, y no puede dudarse que, generalizando la instrucción primaria,
y procurando que las escuelas y establecimientos de esta clase, contasen como uno de los principales deberes,

Spanish: 
la enseñanza de los principios religiosos, cimentando el sistema de aquellos, sobre la buena moralidad, se conseguirá suavizar las costumbres,"
Bueno, se hará un lavado de cerebro a la gente y se implantará el nuevo modelo
porque mientras no se haga esto a los niños, estas costumbres continuarán
"introducir hábitos de respeto a las personas y a las propiedades, y destruir por fin las inclinaciones funestas que han dejado impresas en los pueblos
las convulsiones y trastornos de que son víctimas hace algunos años"
bueno, más que "algunos años" serían "algunos siglos" o milenios
De hecho, hay un documental muy bueno, que ha salido hace poco y que es de una directora norteamericana.
y comienza preguntando: "¿cómo se puede destruir una cultura milenaria en una sola generación?"
y responde: "con la escolarización"

Catalan: 
l'ensenyament dels principis religiosos, fonamentant el sistema d'aquells, sobre la bona moralitat, s'aconseguirà suavitzar els costums,»
Bé, es farà una rentada de cervell a la gent i s'implantarà el nou model
perquè mentre no es faci això als nens, aquests costums continuaran
«introduir hàbits de respecte a les persones i a les propietats, i destruir per fi les inclinacions funestes que han deixat impreses als pobles
les convulsions i trastorns que són víctimes fa alguns anys»
bé, més que «alguns anys» serien «alguns segles» o mil·lennis
De fet, hi ha un documental molt bo, que ha sortit fa poc i que és d'una directora nord-americana.
i comença preguntant: «com es pot destruir una cultura mil·lenària en una sola generació?»
i respon: «amb l'escolarització»

Spanish: 
y aparecen ejemplos de cómo en Estados Unidos acabaron con la cultura indígena
por ejemplo en Canadá se publicó recientemente un artículo, en el cual explicaban como el Estado secuestró a muchos niños indígenas y los escolarizó
Ahora mismo en algunos sitios hay intentos de recuperar el común de vecinos,
por ejemplo en esta noticia de hace poco se dice que Soriguera lo recupera y arregla un muro de piedra
es decir, el común es algo que parece volver. A continuación quería comentar dos anécdotas que han ocurrido después de publicarse el libro
En julio del 2016 hubo una reunión de especialistas catalanes de bienes comunales, historiadores...
que hicieron unas jornadas sobre los bienes comunales: "Un sistema de organización del pasado para gestionar el presente"
En estas jornadas propusieron la creación de la figura del común para el gobierno de los bienes comunales, etc.

Catalan: 
i apareixen exemples de com als Estats Units van acabar amb la cultura indígena
per exemple a Canadà es va publicar recentment un article, en el qual explicaven com l'Estat va segrestar a molts nens indígenes i els va escolaritzar
Ara mateix en alguns llocs hi ha intents de recuperar el comú de veïns,
per exemple en aquesta notícia de fa poc es diu que Soriguera ho recupera i arregla un mur de pedra
és a dir, el comú és quelcom que sembla tornar. A continuació volia comentar dues anècdotes que han ocorregut després de publicar-se el llibre
Al juliol del 2016 va haver-hi una reunió d'especialistes catalans de béns comunals, historiadors...
que van fer unes jornades sobre els béns comunals: «Un sistema d'organització del passat per gestionar el present»
En aquestes jornades van proposar la creació de la figura del comú per al govern dels béns comunals, etc.

Spanish: 
después de las jornadas hicieron un informe que se puede descargar por Internet
bajé el informe y para mi sorpresa en su bibliografía aparecía mi libro como referencia,
algo muy bonito, ver que un libro casi sin difusión, sin una editorial conocida detrás, sólo con el boca a boca...
es complicado, pero creo que es un tema que interesa y que llega a la gente
y la siguiente anécdota fue la que ocurrió en Tortellà que para mí fue una experiencia preciosa
el hecho de que Epi organizase esto en Tortellà, un campo de trabajo...
Cada verano la Generalitat promueve que se hagan campos de trabajo cuando acaban el curso los jóvenes... En Cataluña se hacen cosas

Catalan: 
després de les jornades van fer un informe que es pot descarregar per Internet
vaig baixar l'informe i per a la meva sorpresa en la seva bibliografia apareixia el meu llibre com a referència,
quelcom molt bonic, veure que un llibre gairebé sense difusió, sense una editorial coneguda darrere, només amb el boca a boca...
és complicat, però crec que és un tema que interessa i que arriba a la gent
i la següent anècdota va ser la que va ocórrer a Tortellà que per a mi va ser una experiència preciosa
el fet que l’Epi organitzés això a Tortellà, un camp de treball...
Cada estiu la Generalitat promou que es facin camps de treball quan acaben el curs els joves... A Catalunya es fan coses...

Spanish: 
Y Epi propuso un campo de trabajo sobre los bienes comunales de Tortellà
De recuperación de los caminos de los comunes de Tortellà y se apuntaron unos treinta chicos y chicas
para esto y también para estudiar la historia de la montaña comunal a través del archivo de Tortellà
y cuando estuve presentando el libro allí, le pregunté a Epi como se le había ocurrido hacer algo así
y me dijo que había leído mi libro y pensó que tenía que hacer algo y de hecho el resultado es un trabajo excelente
y lo he comentado en otros municipios donde he ido a presentar el libro y en algunos sitios han dicho que también tenían comunales y que podían hacer lo mismo
por ejemplo en Vilanova de Meià querían hacer campos de trabajo similares
y con esta anécdota quería acabar ya con la presentación

Catalan: 
I Epi va proposar un camp de treball sobre els béns comunals de Tortellà
De recuperació dels camins dels comuns de Tortellà i es van apuntar uns trenta nois i noies
per això i també per estudiar la història de la muntanya comunal a través de l'arxiu de Tortellà
i quan vaig estar presentant el llibre allí, li vaig preguntar a l’Epi com se li havia ocorregut fer quelcom així
i em va dir que havia llegit el meu llibre i va pensar que havia de fer alguna cosa i de fet el resultat és un treball excel·lent
i ho he comentat en altres municipis on he anat a presentar el llibre i en alguns llocs han dit que també tenien comunals i que podien fer el mateix
per exemple a Vilanova de Meià volien fer camps de treball similars
i amb aquesta anècdota volia acabar ja amb la presentació
