Zeitgeist Opovrgnut
Odgovor na prvi dio Zeitgeista
"Najveća priča ikada ispričana"
Istina je da su antičke
civilizacije uvijek štovale sunce,
glavni Bog u većini eona je bio Bog sunce.
Kako god, Zeitgeist
implicira da je Isus, jedinorođeni
Sin Božji zapravo izdanak
boga sunca (sun=sunce, son=sin).
Božji sin (son) i sunce (sun) su
homofoni (riječi slične po zvuku)
- taj argument ne može biti validan u
drugim jezicima. Tako da je manjkav.
Mitovi o Isusu otkriveni
Iznijeli su Horusa, daleko su
pojednostavili mit o Horusu
dok u stvarnosti postoje
mnoge verzije. Postoji
nekoliko različitih bogova poznatih pod
imenom Horus. Čini se da je Zeitgeist
pokušao uspostaviti paralelu između
Seta i Sotone. Osim toga što
su obadvije figure bile zle i što im
imena na engleskom počinju slovom 's,'
nema druge paralele. Rođenje 25.12.
se može odmah odbaciti kao
nevažno, zato što nigdje u Bibliji
ne vidimo niti jedan zapis o
tome da je Isus bio rođen 25.12. a
niti Horus nije bio rođen 25.12.
nego u mjesecu 'Khoiak' ili 15. srpnja.
Očigledno, Isus nije bio rođen
u prosincu niti za vrijeme
zime, zato što u Evanđelju po
Luki 2:7-8 čitamo da su
pastiri pazili na svoja stada
na noć kada je Isus rođen.
Najvjerojatnije je da je
Isus bio rođen u kasno
proljeće ili ranije ljeto,
većina akademika će se složiti.
Datum 25.12. je izabran
300. godina nakon nastanka kršćanstva
u 354. godini, a izabrao ga je
rimski biskup Liberius iz
rimokatoličke crkve na osnovu
toga što su pogani
izražavali štovanje rimskom
bogu sunca u zimskom
solsticiju, u Rimskoj
tradiciji to se zvala Saturnalia (17-24.
decembar), prije nego na biblijskoj istini.
Zato mnogi kršćani ne
slave Božić zato što
nije u skladu sa Biblijom
i ukorijenjen je u
pogane prakse. Što se
tiče Isis koja je bila
poznata kao Isis Marija,
ne postoje akademske
informacije koje bi podržale tu tvrdnju.
Također, ne postoje dokazi da je
Isis bila djevica u mitu. Preveden
iz himne Ozirisu, mit jasno
govori da je Isis izvukla iz njega
svoju esenciju. Razni egiptolozi
jasno govore da Isis nije bila
djevica kada je rodila Horusa
kao što je bila Marija koja je rodila
Isusa. Na primjer, Richard Wilkinson
autor "Complete Gods and Goddesses
of Ancient Egypt" izjavljuje:
Kroz magiju, Isis je postala
trudna sa Ozirisom,
rađajući mu dijete
koje je nazvala Horus.
U vezi zvijezde na istoku, ne
postoji takav mit u priči o Horusu.
Ne postoje dokazi u egipatskoj
astroteologiji da je bio znak poravnanja
Siriusa - zvijezde na
istoku koji bi označio
rođenje Horusa.
Niti postoji spomen
nikakvih kraljeva u bilo kojem broju. Čak
ako je Zeitgeist bio u pravu u toj tvrdnji,
to je irelevantno, zato
što Biblija ne piše o
tome koliko je ljudi došlo
na Isusovo rođenje,
niti su bili kraljevi, nego mudraci.
To da je Horus postao učitelj sa 12.
godina -
ne postoji nigdje u
izvještajima o Horusu.
Postoji zapis u obliku 'Horus dijete,'
ali on nije bio učitelj genije,
majka ga je skrivala u močvarama papirusa
dok nije postao spreman da postane
vladar Egipta. U dodatku,
nikakav bibliografski
materijal ne
sugerira da je Horus
imao službu, a još manje da je počela
kada je imao 30. godina, niti ga
je Ana krstio. Ličnost Ana, koji
je također bio poznat kao Anubis
ili Anpu - znači kraljevsko dijete
i obično je oslikan kao čovjek sa
šakalovom ili psećom glavom. Anubis je
bio gospodar balzamiranja i kroz to je
bio povezan sa tamjanom i parfumerijom,
ali ne krštenjem. Ne postoje niti
zapisi da je Horus imao 12. učenika.
Spomen Horusovih sljedbenika
je u prijevodu liturgije pogrebnih
ponuda koje su prethodile ceremoniji.
Zapravo, Horus je imao 4. sljedbenika
zvanih 'Heru-Shemsu.' Postoji još jedna
referenca o skupini o 16. Horusovih
sljedbenika poznatih kao Meznui,
kovači. Dok je 16-4=12; to nije
mogla biti namjera Zeitgeista.
Ukupan broj sljedbenika
ovdje je 20, a ne 12.
U vezi izvršavanja čuda, bila je
neka magija povezana sa Horusom,
ali to je sa Horusom djetetom,
a ne sa odraslim Horusom.
Horus na krokodilima je bila uobičajena
manifestacija Horusove važnosti
u ritualu liječenja. Moć
takvog liječenja je
čini se dolazila od njegove
majke Isis, koja je
bila božica velike magijske moći.
Nije neobično pronaći referencu
za čuda pri čitanju bilo koje
antičke ili moderne literature.
Kako god, u Horusovoj
priči ne možemo naći niti
jedno čudo koje je
učinio Isus, Horus nije
vodao po vodi kao što narator
tvrdi, nego je bio bačen u vodu.
Također ne postoji dokaz za ova
imena Horusa u zapisima mitova.
On je bio poznat po drugim nazivima,
Horus dijete je bio poznat po
imenu 'Horus na krokodilima,' Horus kao
sin Ozirisa i Isis je bio poznat kao
'Stub svoje majke, spasitelj svojeg oca,' a
Horus kao bog sunca je također bio poznat
kao 'Gospodar neba,
Bog sa istoka,' Horus
horizonta je kasnije bio
povezan sa bogom Ra.
U četvrtoj dinastiji, kralj, živi Bog
možda je bio jedan od najvećih bogova
- ali do pete dinastije,
nadmoćnost kulta Ra, boga sunca
su prihvatili čak i kraljevi. Kralj
Horus je sada također i sin od Ra,
ne sin Božji. Nijedno od imena za
Horusa prikazanih u Zeitgeistu
ne prepoznaje niti jedan egiptolog. Horus
nije bio razapet, zakopan na 3. dana
niti je uskrsnuo. U nekim
verzijama, Horus je imao
ozlijeđeno jedno ili oba oka, ali nije bio
ubijen. Njegov otac Oziris je bio taj
koji je bio ubijen,
raskomadan i zatim ponovo
spojen i oživljen magijom
njegove majke, Isis.
Nadalje, smrt raspećem nije
bila ni izmišljena dugo nakon
nastanka mita o Horusu. Od najranijih
vremena, taj bog je bio prikazan kao ptica,
ili sokol i čije oči su mjesec ili sunce, i
čiji je dah rashlađujući sjeverni vjetar
manifestiran različitim pticama i vrstama
životinja. Da li to liči na Isusa?
Ponovo, ne postoje
primarni egipatski zapisi
prije Novog Zavjeta
koji bi poduprijeli
sličnosti Isusa i Horusa.
Sljedeći je Attis.
U vezi tvrdnje o njegovu
rođenju, olimpijski
bogovi ili Zeus, osjekli
su njegov spolni organ
i bacili ga. Od njega je izraslo drvo
masline, i kada je voće bilo zrelo,
Nana je ubrala badem i stavila ga
u svoju utrobu, badem je nestao
i ona je postala trudna.
Nana je napustila dijete
Attis. Daleko od toga
da je to paralela za
biblijske tvrdnje, nego očajno
pretjerivanje. Ponovo, 25.12.
je irelevantan. Nakon što se za Attisa
brinula koza, Attis se zaljubio
i nije bio razapet, nego se sam
kastrirao pod borovim drvetom, što se
ne može vidjeti kao smrt razapećem na
drvetu ili na križu. Zatim je Cybele
vratila Attisa u život. Mnogi kritičari
govore o tome kao o Attisovom uskrsnuću,
iako ne postoji spomen o grobu ili tri
dana smrti. U dodatku, apologetski
autor Charlie Campbell izjavljuje: "Navodno
Attisovo uskrsnuće nije čak niti spomenuto
sve do nakon 150. godine poslije
Nove Ere, dugo nakon Isusa.
Nadalje, dr. Walter
Burkert, religijski
akademik i autor izjavljuje:
"Ne postoji dokaz
za uskrslog Attisa, čak i
Oziris ostaje među mrtvima."
Kao što teolog sa Princetona Gresham
Machan izjavljuje: "Ne postoji zapis
o uskrsnuću, sve što je Cybele
(velika majka božica) uspjela
učiniti je to da tijelo
Attisovo treba sačuvati
i da njegova kosa treba
da nastavi da raste
i da se njegov mali prst treba pomicati."
Dr. Ronald Nash izjavljuje: "Tek je
tijekom kasnije Rimske proslave (oko 300.
godine Nove Ere) proljetnog festivala
pojavljuje se bilo što, što bi
sličilo uskrsnuću." Što se tiče
Krishne, u knjizi Josepha Candela
"Accidental Mythology" na stranici 342. on
izjavljuje: "Krishna, čiji strašni
ujak, Kansa, je bio kralj tiranin,
Majka spasitelja Devaki
je bila kraljevskog
porijekla, tiraninova nećakinja.
U vrijeme kada
je bila udana, opaki
monarh je čuo misteriozan
glas koji mu je rekao
da će njezino osmo
dijete biti njegov krvnih. Zatim je
on nju i njezina muža zatvorio u
strogo čuvani zatvor u kojem je ubio prvo
šestero od njihove djece. Prema toj priči,
majka Devaki je imala sedmero djece
prije nego je Krishna rođen. To ne čini
Devaki djevicom. Ostvarena
profesorica hinduizma u Indiji,
Masuda Nariana, doktor nauka Univerziteta
u Bombayu je izjavila: "Nikada nisam čula
da je Krishna bio rođen od
djevica, niti to piše u
sanskrtu, niti u pučkim
tekstovima, a niti u folkloru.
Rođen 25.12? Wow! Tekst
kaže da je bio rođen
na osmi dan opadajućeg mjeseca u mjesecu
koji danas dolazi otprilike između
15. kolovoza i 14. rujna. Ne mogu
shvatiti zašto bi ljudi sjeli i izmislili
takve teorije zavjere." - Jedini spomen
zvijezde u vezi rođenja Krishne u Hindu
literaturi je u Bhagavata
Purana, poglavlje 10:3, 1-5.
"Zatim, došlo je vrijeme, najpovoljnije
i najpodudarnije sa konstelacijom
Rohint koja se uzdiže i sve zvijezde
i planeti su u usklađenom položaju.
Posvuda je bio mir, mnoštvo zvijezda
je trepterilo na nebu; gradovi, polja
i rudnici su funkcionirali vrhunski...
Umovi svetih
postadoše potlačeni, kao
što ih takvima učini
asura (Kamsa i njegovi ljudi)
postadoše potpuno zadovoljni
kada se bubnjevi talambasi oglasiše
da navijeste ne rođenoga da se rodi."
Treptereće zvijezde na nebu su daleko od
biblijskoga zapisa zvijezde na istoku
koja je označila Isusovo rođenje. U filmu
Zeitgeist, autor Edward Carpenter je
bio citiran u vezi Krishne i
njegovih navodnih čuda i uskrsnuća.
Carpenter u svojoj knjizi
"Pagan & Christian Creeds"
izjavljuje: "Da bi ušli
u usporedbu Krishne
indijskoga boga sunca i Isusa - trebalo bi
previše vremena; jer zaista, sličnost je
je izvanredno razrađena." Zatim
citira Robertsonovu knjigu
"Christianity and Mythology" kao
referencu, a Robertson piše
sljedeće o dobro poznatoj sagi
o Krishni: "Sin od Devaki,
dva brata su odrasla među pastirima i
ubijali čudovišta. Postali su adolescenti
i zajedno su ubili Hamsu,
tada Krishna postaje kralj
i čisti zemlju od čudovišta. Nakon što je
bio prisutan kada mu je uminuo brat, on sam
je nestao, lovčeva strijela
ga je pogodila u petu."
Kao što vidimo, u
sagi o Krishni nema
djevičanskog rođenja,
niti zvijezde, niti čuda.
Usporedba ipak nije toliko izvanredno
razrađena. Robertson je također
izjavio: "Slučaj ide
daleko u korist kršćana
i biva ojačan pažljivijom
istragom Hindu literature,
što pokazuje da je većina onoga
što piše danas, napisano
puno kasnije nego što se pretpostavljalo."
Unatoč tome, Zeitgeist citira
Carpentera, a Carpenter
citira Robertsona koji
priznaje da je Hindu
literatura objavljena
mnogo kasnije nego što
se pretpostavljalo. S
toga, bilo kakva sličnost
između kršćanstva
i hinduizma su posudili
hinduisti, a ne obrnuto.
U dugoj i epskoj pjesmi Mahabharata,
knjiga 16, postoji zapis
o smrti Krishne. I piše: "Nakon što je
ugasio sva svoja osjetila, govor i um,
Krishna se polegao u visoku jogu.
Neustrašivi lovac imenom Jara
je zatim došao u lovu na jelena. Lovac,
pošto je zbunio Krishnu za jelena,
pogodio ga je u petu sa strijelom i ubrzo
došao na lice mjesta da pokupi svoj plijen.
"Dolazeći, Jara je ugledao
čovjeka obučenog u
žutu odjeću, u joga položaju,
a tijelo mu je bilo
obdareno mnogim rukama.
Smatrajući se krivim,
uplašio se, dotakao je petu Krishne.
Onaj sa
uzvišenom dušom ga je
utješio i uzašao u nebo,
ispunjavajući čitav
nebeski svod sa sjajem."
Krishna je umro i uzašao, ali i dalje
nema uskrsnuća, kao što tvrdi Zeitgeist.
Teško je zamisliti kako ovaj plavi indijski
čovjek može biti pomiješan sa Isusom,
ili sa jelenom. Jedina sličnost
koju imamo ovdje je uzašašće.
A to čak i nije spomenuto u Zeitgeistu.
Čak i ako želite uzeti premisu
Zeitgeista da je uzašašće bilo
posuđeno, onda tko je posudio od koga?
Najranije svjedočanstvo za kompletni tekst
Mahabharate datira iz 1. stoljeća NE
od grčkog pisca Dionea Crisostonea.
- Dostupni izvještaji o rođenju Dionizija
indiciraju da Dionizije nije bio rođen
od djevice. U najbolje poznatom mitu,
Dionizije je rođen u aferi između Zeusa i
princeze. U drugoj
verziji, Zeus se pario sa
svojom kćerkom Perzefonom,
i ona je rodila
Dioniza. Dr. Edwin Yamauchi, profesor
povijesti na Univerzitetu u Miamiju
potvrđuje: "Nema dokaza za
djevičansko rođenje Dioniza. Kao što
priča glasi, Zeus, prerušen u ženu,
zaljubio se u princezu Semelu,
kći Cadmusa i ona je postala trudna.
Također, ne samo da je 25.12.
nevažan za Isusovo rođenje, također
nema zapisa da je Dioniz bio rođen
na taj dan, u nijednoj akademskoj
literaturi. Čak i neki
izvori Zeitgeista, Timothy Freed
Freke i Peter Gandy izvještavaju da
je rođenje Dioniza slavljeno na 06.01.
u Aleksandriji. To svjedoči
da nema temelja za kopiranje izvora.
Zaista,
Dioniz je bio učitelj
koji je putovao,
to je u najmanju ruku siva sličnost koja
se može naći u većini antičkih djela
u vezi bilo koje osobe koja nosi poruku.
Ali postoje razlike
također. Dioniz je hodao svijetom
u društvu divljih žena opijenih
vinom. Dok je Isus putovao
po ograničenom prostoru,
po okolini Jeruzalem dajući moralna učenja.
Iako imaju zapisi
da je Dioniz punio prazne posude sa
vinom, nema reference da je Dioniz
pretvarao vodu u vino, kako Zeitgeist
tvrdi. I nije iznenađujuće da
je Dioniz činio čuda koja uključuju vino,
zato što je bio bog vina. Jedna povijesna
studija objašnjava: antička
literatura piše da je bio izvor
čiste, svjetlucave vode u boji vina
vrlo ugodnog ukusa, u kojoj je
novorođeni Dioniz kupan.
Također, izvor i hram su plivali
u vinu. U Elisu (južna grčka), svećenik
Dioniza je stavljao tri velika
prazna lonca u zapečaćenu sobu, da bih
ih sljedeći dan pronašao pune vina.
Kako god, iz toga se
može zaključiti da imaju
značajne razlike između
legende o Dionizu
i priče u Ivan 2. Izvor je bio pun vode,
a u drugom slučaju je to bio izvor vina, a
ne vina koje je bilo razrijeđeno vodom.
A prazni lonci u hramu u Elisu su
bili ispunjeni vinom, bez da se voda
pretvorila u vino, to
je ključni element u
priči u Ivanu. Navedeni
elementi su uvjerili
akademike da Ivan i njegova tradicija
ne zavisi o legendi o Dionizu.
Profesor istraživač dr. Donald A
Carson je napisao: "Stariji pokušaji
da se taj znak protumači kao kršćanizirana
verzija mita o Dionizu ili povezane
priče su naširoko napuštene u svjetlu
dokaza da su navodne paralele
potpuno neadekvatne. Izvor
Zeitgeista za ova imena Dioniza
Acharya S. samo kaže da je bio smatran
jedinorođenim sinom, alfa i Omega itd.
A ne da je zapravo bio
poznat po tim imenima.
Ona nema apsolutno nikakav izvor ja ime
'Kralj kraljeva' što je generički termin.
I drugo, taj termin ni ne odgovara
Dionizu zato što je Zeus bio
glavni bog, prema mitologiji. Niti titula
'jedinorođeni sin' ne uklapa se u Dioniza,
jer je Zeus imao nekoliko djece,
uključujući Atena, Apolon, Ares, Aremis,
Perzefona, Dioniz, Heraklo,
Afrodita, Herkules i Persej.
James Frasier, autor od "The Golden
Bough" je citiran za tu tvrdnju o
uskrsnuću. Sa takvim nizom opcija, ne
bi bilo iznenađenje da barem jedna
varijacija nudi natprirodnu sličnost
onom što se dogodilo sa Isusom. I dalje
taj sivi opis se ne slaže sa
židovskim konceptom uskrsnuća.
- Morat ćete mi dati datum za najraniji
zapis. Jer ne poznajem nikoga tko misli
da je Dioniz bio pre-kršćanski.
Ne dio o uskrsnuću.
- Dobro, pa... sve što vam
mogu reći je da mit piše da su
ga rastrgali titani, bio je
pojeden i ustao je iz mrtvih.
Koji je datum za to?
Ne znam koji je datum.
Rekao sam, originalni... što se tiče
zapisa koje imamo. Sa većinom grčkih mitova
koje imamo, imamo kasnije kolekcije.
Znamo da su
pričani prije jer imamo vaze
na kojima su njihove slike
a koje su iz ranije prošlosti.
- Ali pitanja je, da li postoji
zapis o uskrsnuću? A pošto nemamo
nikakav zapis o bilo čijem uskrsnuću
sve do 4. stoljeća Nove Ere, tada su
pronađeni najraniji. Drugo, možemo reći -
možda je postojalo uskrsnuće,
ali ne postoje zapisi!
- Čak i Tim Callahan, skeptik kojega ste
upravo vidjeli, priznaje da nije bilo
raspeća, čak i skeptik Callahan
kritizira film Zeitgeist govoreći:
"Možda najgori aspekt prvog dijela
filma Zeitgeist od Petera Josepha
je taj da nešto od toga što kaže je istina,
ali nažalost taj materijal je književno
i traljavo pomiješan sa materijalom koji
je samo djelomično istinit. A mnogo
je jednostavno i otvoreno laž. Dokazi
za Isusa kao za pravu povijesnu
osobu, iako mršavi, čvrsti su.
Mitra je jedini od ovih spomenutih
poganih bogova mogao doći u
dodir sa kršćanstvom. Kao što dr.
Ronald Nash govori: "Mitra je
navodno bio rođen tako što
je izašao iz kamena."
- Osim ako taj kamen
nije bio djevica (haha)
nije postojalo djevičansko
rođenje za Mitru.
Po posljednji put, 25.12.
je nebitan.
Tvrdnja da je Mitra imao 12. učenika,
dolazi iz sljedećih izvora: Acharya S.
Timothy Freke i Peter Gandy, ali nema
dokumentacije za tu tvrdnju u njihovim
knjigama. Acharya S, Timothy Freke
i Peter Gandy sada priznaju
da su ideju od 12. učenika dobili iz
slike u kojoj je Mitra uokvirena sa
dva vertikalna niza od
po šest slika na kojima
se čini da su ljudi,
i Mitra u sredini.
Slika dolazi iz 2. stoljeća Nove Ere.
Čak i ako bi bila datirana
da je od prije kršćanstva, iranski
Mitra je imao samo jednog kompanjona,
a rimski Mitra je imao dva pomagača, koji
su bili dva malena svjetla koji su bili
sam Mitra. Mitra je također imao
životinjske suputnike; zmija, pas, lav
i škorpion. Ali ne 12. njih.
Mitra jeste činio neke stvari
tipične za bilo koje
božanstvo širom svijeta,
pravo ili lažno. I u
iranskoj i rimskoj
inkarnaciji. Ali mora se zapamtiti
da neke opće sličnosti bi se
primijenile na bilo kojeg vjerskog vođu.
Kako god, to nisu stavke koje
zahtijevaju neku teoriju zavisnosti. Osim
toga, misterije se nisu prakticirale
sve do 1. stoljeća Nove Ere, a Mitraizam
je dosegao vrhunac popularnosti
oko 3. i 4. stoljeća. A bio je
posebno popularan među vojnicima
rimskog carstva. Ali to isključuje
mogućnost utjecaja na kršćanstvo.
U svojoj knjizi "Image & Value In
the Greco Roman World," Richard
Gordon piše da ne postoji smrt Mitre.
S toga, nema niti
uskrsnuća Mitre, niti postoji
trodnevna smrt. Izvor Zeitgeista
Peter Gandy piše da su sljedbenici Mitre
donijeli sličnu priču o uskrsnuću.
Ali njihova je jedina referenca je
post kršćanska, Tertulijeva knjiga
"Protiv heretika" poglavlje 40, što je
također citirano u dodatku Zeitgeista.
U kontekstu, to uopće ne dokazuje
tvrdnju Zeitgeista jer Tertulion
je objašnjavao kako su Mitrainske prakse,
koje su bile uvedene u rimsku kulturu nakon
kršćanstva, kopirale kršćanstvo.
Mitrainske prakse nisu niti postojale
u 1. stoljeću kada je započelo kršćanstvo.
Ali su se započele pojavljivati
u vrijeme Tertulija i kopirali su
židovsku i kršćansku vjeru. Kompletan
navod Tertulija piše: "Đavao, naravno,
koji čini te smicalice koje izvrću istinu
i koji po mističkim obredima svojih
idola krade čak i esencijalne
dijelove sakramenata Božjih. I
on je krstio neke svoje vjernike
i vjerne sljedbenike. Đavao obećava
oproštenje grijeha na svoj način...
...i ako me pamćenje i dalje
služi, Mitra tu (u kraljevstvu
Sotone) stavlja znak na čela svojih
vojnika; slavi također lomljenjem
kruha, i uvodi sliku uskrsnuća."
- S toga, sami izvor
koji su citirali Zeitgeist i Freke
i Gandy, Mitra slavi i uvodi sliku
uskrsnuća, što se teško može
vidjeti kao uskrsnuće Mitre, ili
sljedbenika Mitre. U dodatku, Tertulijev
zapis je pisan znatno poslije
Novog Zavjeta. Dr. Ronald Nash potvrđuje:
"Ne može se ustvrditi da je Mitra
bio umirući i uskrsavajući bog. Plima
akademskog mišljenja se dramatično
okrenula protiv pokušava da se rano
kršćanstvo temelji na takozvanim
umirućim i uskrslim bogovima helenističkog
poganizma. Svaka nepristrana istraga
dokaza pokazuje da se takve tvrdnje moraju
odbaciti." - Obožavanje nedjeljom se
pojavljuje u rimskom
Mitraizmu, a Acharya S.
automatski pretpostavlja
da ono što je bilo istina
za rimski mitraizam, također bila istina i
za iranski mitraizam, ali ne postoje dokazi
za tu tvrdnju. S toga nije vjerojatno da je
postojalo posuđivanje, ali ako je i bilo
posuđivanja, bilo je obrnuto. Iako
Biblija uči da je Isus ustao iz mrtvih
u nedjelju i rani kršćani su to smatrali
danom Gospodnjim, ne samo da su
ga obožavali na taj dan,
nego i na svaki drugi
dan u tjednu. Kao što
čitamo Djelima A.
2:46-47 - Židovi su se i u
vrijeme Isusa držali subote.
U 4. stoljeću je Konstantin u
rimokatoličkoj crkvi poganizirao
značenje nedjelje. Njegov zakon
nedjelje iz 07.03.321. godine
glasi: "Na časni dan sunca,
neka suci i ljudi koji žive po
gradovima odmaraju, i neka
sve radnje budu zatvorene."
Mitraizam nije mogao
utjecati pisce Evanđelja
zato što nije bio
niti poznat rimskom
svijetu u vrijeme ranog kršćanstva.
Enciklopedia Britanica izjavljuje:
"Malo je izvještaja o perzijskom bogu
Mitra u rimskom svijetu do početka
2. stoljeća, ali od 136.
NE prema dalje, postoje
stotine zapisa o Mitri. Rimski
mitraizam je bio praktički
novi izum koji je napisao religiozni
genije koji je živio oko 100. godine."
Moramo pretpostaviti da poganski bogovi
za koje Zeitgeist daje primjere su oni
za koje imaju najbolju dokumentaciju i
dokaze. Kao što su gledatelji vidjeli,
primjeri koje je dao Zeitgeist
nisu impresivni. Kada se sve uzme
sa opovrgnutim informacijama, paralele koje
je Zeitgeist povukao ni u kojem slučaju
ne objašnjavaju rađanje kršćanstva. prije
100. godine, sve misteriozne religije
su bile ograničene lokalno,
ali nakon 100. godine
postepeno postaju popularne kroz
cijelo rimsko carstvo. Mnogi pisci
koristi kasniji materijal napisan
u periodu poslije 150. godine da
kreiraju rekonstrukcije
ne bi li shvatili kakvi
su to kultovi bili prije
nego su se proširili
kroz rimsko carstvo. Svi ti
izvori i autori citirani u
Zeitgeistu nisu originalni primarni
izvori, niti citiraju takve primarne
ili izvorne materijale.
Čak i većina ateista
i nekršćanskih akademika su odbili
ideju da je kršćanstvo posuđivalo
iz antičkih mitova,
uključujući i renomirani
sir Edward Evans Pritchard
koji je napisao:
"Dokazi za tu teoriju su neznatni."
Astroteologija opovrgnuta
- "Kao prvo, redoslijed rođenja
je potpuno astrološki.
Zvijezda na istoku je Sirius, najsvjetlija
zvijezda na čistom nebu, koja se na
24.12. poravnava sa tri
najsvjetlije zvijezde
u Orionovom pojasu. Te
tri svijetle zvijezde
u Orionovom pojasu se danas zovu kako su se
zvale i u antičko vrijeme, "Tri kralja."
A tri kralja i najsvjetlija
zvijezda Sirius upereni su
prema mjestu izlaska sunca na 25.12.
Zato tri kralja
slijede zvijezdu na istoku da
bi locirali izlazak sunca.
Rođenje sunca..." - Još
jednom, čak i kada biste
tri zvijezde Orionovog pojasa nazvali 'tri
kralja,' to bi bilo nevažno za Bibliju
kao što je nevažan i 25.12. Iako su
mudraci (ne kraljevi) predstavili
tri dara, nigdje pisci Evanđelja
nisu zapisali da ih je bila trojica.
Navodno, bilo je to beznačajno piscima
Evanđelja, kao što je i nama također.
Cijela ova astrološka premisa
je problematična. Ne samo da je
Sirius poravnat sa tri zvijezde u Orionovom
pojasu kroz svih 365. dana u godini,
a ne samo u prosincu, nego su oni više
ili manje poravnati sa suncem skoro
kroz sve zimske mjesece.
Nema ništa posebno na 25.12.
Zapravo, do 25.12. Orion
je skoro potpuno ispod
horizonta. Bilo bi mnogo preciznije
za Zeitgeist kada bi se taj događaj
dogodio mjesec ili slično prije.
- "Djevica Marija je sazviježđe 'Virgo,'
također poznato kao i 'Virgo djevica.'
Virgo na latinski znači djevica."
- Virgo se također naziva
i kuća kruha. A sazviješđe Virgo je
prikazano djevicom koja drži list pšenice.
Ta kuća kruha i njezin simbol pšenice
predstavlja kolovoz i rujan, vrijeme žetve.
A termin Betlehem se doslovno
prevodi kao 'kuća kruha.'
Betlehem je s toga referenca za
sazviježđe Virgo, mjesto na nebu,
a ne na zemlji." - Betlehem
uistinu znači 'kuća kruha.'
Kako god, ne postoji osnova da se zaključi
da je Betlehem bio izmišljeno mjesto
koje je izmišljeno na osnovu sazviježđa
Virgo na nebu. Postojanje Betlehema
je osvjedočeno u biblijskim i
izvan biblijskim izvorima.
Autori Starog Zavjeta prije 1. stoljeća
su također spominjali Betlehem.
Židovski povjesničar Josephus spominje
mjesto Betlehem kao mjesto u kojem je
kralj David bio pomazan da bude budući
kralj Izraela. J.B. Hennesey izvještava da
arheološki dokazi pokazuju
da je Betlehem bio
naseljen za vrijeme željeznog doba u 1.
stoljeću.
Zapisao je: "Možda je najvažnija
bila izolacija, u 1969. godini
željezno doba govori. Granice
okupacije u željeznom dobu,
dok ne potpuno jasne, čini se da su
na ravnoj površini ili na padinama
odmah iza bazilike na istoku. Posao je
obavilo Izraelsko Arheološko Društvo.
Betlehem je bio glavno područje okupacije
u paleolitskom periodu. Bivši astrolog
i autor "Spellbound" (Vradžbine),
"Zavođenje Današnje
Djece" Marcia Montenegro
je napisala: "Ne
možete samo izmisliti
priču iz imena kao što su Virgo,
Leo, Taurus itd. I zašto priča
ne počine sa Ovnom? Da jeste, onda
Lav dolazi prije Djevice. A Leo
je navodno Isus, lav Jude. Čini
se da bi došao poslije Djevice,
a ne prije, u toj priči." - Postoji
još jedan vrlo zanimljiv fenomen
koji se događa oko 25.12. kroz zimski
solsticij. Od ljetnog solsticija do zimskog
solsticija dani postaju kraći i hladniji,
i iz perspektive sjeverne polutke,
čini se da se sunce
više pomjera južnije i
postaje manje i manje ga ima.
Skraćivanje dana
i nestajanje usjeva dok
se približavamo zimskom
solsticiju simboliziralo
je proces smrti,
ljudima antičkog svijeta.
To je bila smrt sunca.
A do 22.12. sunčev pad je potpun.
Pošto se sunce kontinuirano
kretalo prema jugu
kroz 6. mjeseci, dolazi
do najniže točke na nebu.
Zatim se dogodi zanimljiva stvar.
Sunce se prestane kretati prema jugu,
barem prividno na tri dana. Za
vrijeme te pauze od tri dana,
sunce prebiva u blizini južnog križnog
sazviježđa (Southern Cross, ili Crux).
Nakon toga, 25.12. sunce se pomjera
jedan stupanj, ovaj puta prema sjeveru,
navješćujući duže dane, toplinu
i proljeće." - Bilo tko sa jednostavnim
programom astrologije može potvrditi
sam sebi da za vrijeme Isusova života,
ili za bilo koje drugo vrijeme
- kada sunce izađe, nije ni blizu
južnog križa. Ideja da sunce izlazi
u konstelaciji južnog križa je ridikulozna.
Dr. Noel Sueglo
je profesor astronomije i astrofizike
na Univerzitetu u Chikagou,
specijalizirao se u studijima prakse
astrologije u antičko doba do 17. stoljeća.
On izjavljuje: "Taj Crux,
južni križ, nije bio poznat
kao odvojeno sazviježđe
u antičko doba... zato
što, kao što se vidi
sa Mediterana, ono je
niže na južnom horizontu
i okruženo je na tri
strane zvijezdama
Kentaura, što je veliko
i prominentno sazviježđe, a
četiri svijetle zvijezde Cruxa su
uključene u zvijezde
Kentaura u Ptolomejevom
katalogu zvijezda.
Tek kada odete dalje
na jug tako da je križ višlji na
južnom nebu, onda on postaje istaknut
kao skupina zvijezda sam od sebe. Tako
da je njegovo uočavanje trebalo čekati
sve do otkrivanja svijeta u 16.
stoljeću. S toga, južni križ
nije bio ni otkriven sve do 16. stoljeća.
Dugo nakon što su pisci
iz 1. stoljeća pisali Novi Zavjet.
- "I tako je rečeno, "Sin" (sunce) je
umro na križu, bio mrtav kroz tri dana
samo da bi uskrsnuo ili bio rođen ponovo."
- Kršćani nisu nikada nisu rekli
ništa slično, da je "sunce (Sun)"
uminulo na križu. Možda Peter
Joseph želi da mi mislimo da su
antičke religije to rekle. Ali nisu
niti oni. I također nema zapisa
nigdje o takvoj tvrdnji. - "Vjerojatno
najočigledniji od svih astroloških
simbola oko Isusa tiče se 12. učenika.
Oni su jednostavno 12. sazviježđa
zodijaka kroz koje Isus koji
je sunce (Sun) putuje."
- Kao izvor za ovu tvrdnju, on
navodi Acharyju S. koja navodi
da su sljedbenici sunca bili
dvanaest znakova zodijaka kroz koje
sunce mora da prođe. Ali Isus nije
prošao kroz svojih 12. učenika
niti u jednom obliku sličnom zodijaku. Ako
je Biblija bila osnovana na zodijaku,
očekivali bismo vidjeti slično kretanje
Isusa kroz učenike. Nadalje, 12. učenika
su zasigurno bili odabrani od
Isusa zbog 12. plemena Izraela.
A Zeitgeist i za to navodi da je
simbolika zodijaka. Ali knjiga Postanka
je zapisana oko 1000. godine
prije Nove Ere i sadržava priču
o 12. plemena Izraela koji su se
pojavili još ranije. Podjela zodijaka na
12. znakova nije se pojavila dok Babilonci
nisu napravili tu podjelu u 5. stoljeću
prije Nove Ere. S toga,
nije moguće pomiješati
astrologiju sa 12.
plemena po kojima su
izabrani apostoli Isusa, zato što su 12.
plemena Izraela postojala puno
prije podjele zodijaka na 12. znakova.
Astronom Jay Pasachoff potvrđuje:
"Babilonci su podijelili zodijak na 12.
sazviježđa u 5. stoljeću prije Krista."
Dakle, jedini dokaz koji ostaje
za ovu tvrdnju je broj 12.
Ako želimo prihvatiti
njihove navode za ovo,
onda moramo prihvatiti
da Dunkin Donuts
posjeduje astrolog, zato što dobijete
popust kada kupite 10. krafni.
Trgovine također posjeduju astrolozi zato
što prodaju jaja u pakovanjima po 10.
Čak nam je i pravni sustav pod utjecajem
astrologije jer ima 12. porotnika.
Za razliku od izmišljenih mitova i
legendi povezanih sa astrologijom,
imamo mnogo povijesnih dokaza da su 12.
apostola bili zaista pravi povijesni ljudi.
Na primjer, u 99. godine
NE Clement je napisao:
"Petar, nezavidno, izdržao je ne
jedan ili dva, nego brojne trudove
do onda kad je ispatio
mučeničku smrt i otišao
na mjesto slave za
njega pripremljeno."
- "Zapravo, broj 12. se
ponavlja kroz cijelu Bibliju."
- Kao prvo, Zeitgeist nagomila ovu listu
dvanaestica sa duplikatima da bi izgledala
impresivnije nego što jeste. 12. plemena
Izraela, 12. sinova Jakovljevih i
12. velikih patrijarha su jedno te
ista stvar. Postojali su suci Izraela
ako ćemo ih brojati, ali Biblija ne govori
o njihovom broju niti o njihovoj važnosti.
Postoji zapravo 17. proroka
iz Starog Zavjeta, ne 12.
Zeitgeist je promašio za 5. Možemo
se samo zapitati odakle ideja
da je postojalo 12. kraljeva Izraela.
Ako se
odnosi na sjeverno
kraljevstvo Izraela, bilo je
19. kraljeva. A bilo također 19. kraljeva
u južnom kraljevstvu, plus jedna
kraljica. I to ne uključujući 3.
kralja Izraela
prije nego su kraljevstva
bila razdijeljena.
Ako dodate te brojeve, ne dobijete 12.
Ako oduzmete, pomnožite
ili podijelite te brojeve, ne možete
dobiti 12. I ne postoji zapis u Bibliji
koji govori o prinčevima Izraela.
Ako su
kraljevi sinovi u vidu
ovdje, onda je Zeitgeist
debelo promašio, jer mnogi od 41. kralja
su imali brojne sinove. Kralj Ahab
je na primjer imao 70. sinova.
- "Vratimo se na križ zodijaka,
figurativno svjetlo sunca.
Ovo nije bio samo umjetnički izražaj
niti alatka da bi se pratilo
kretanje sunca. Bilo je također i
pogani duhovni simbol. Skraćena
verzija bi izgledala ovako.
Ovo nije simbol kršćanstva.
Ovo je poganska adaptacija
križa zodijaka."
- Ono za što Zeitgeist govori da
je križ zodijaka je zapravo kotač
zodijaka, što nema vezu sa
rimskim razapećem, načinom
na koji je Isus bio ubijen.
Da bismo izvukli
dvije okomite linije
iz kotača zodijaka
i zaključiti da su Rimljani
koristili to kao njihovu
motivaciju da razapinju
kriminalce je besmislica.
Sve dok kršćanstvo nije postalo
poganizirano, slika križa
je postala kršćanski simbol. Križevi i
crkve su se počeli graditi 431. g. NE,
a upotreba križeva i crkvenih
zvona započela je u 586. g. NE.
- "Biblija reflektira
simboličko kretanje kroz tri
doba dok nagovještava četvrto."
- Prvo doba je, kažu, doba bika.
U knjizi Izlazak 32. čitamo
da su Aron i Izraelci
napravili idol zlatnog teleta i
obožavali ga, nakon čega je Mojsije
razbio ploče sa 10. zapovijedi, nakon
što je vidio Izraelce idolopoklonike.
Urotnici protiv Krista će sugerirati
da je zlatno tele zapravo doba bika.
Gdje je dokumentacija za tu navodnu
stvarnost, osim stranice 146.
knjige od Acharyje S. Novi Zavjet,
pisan mnogo poslije doba bika
u Isusovoj generaciji također
spominje telad. Ali to nije zgodno za
njihov argument. Drugo, kažu da
Mojsije predstavlja prethodno doba
ovna. Kažu da Mojsije predstavlja
ovna i da je to razlog zašto su
Židovi svirali u rogove ovna. Ali
Mojsije nikada nije svirao rogom ovna.
Također, Mojsije se ne može vidjeti
kao ovan nikakvim tumačenjem
Pisma i ne uklapa se u tu sliku. Čak i
sami izvor Zeitgeista za tu tvrdnju
Leopold Wagner kaže - "To ne
postoji." U Wagnerovoj knjizi
čitamo: "Korištenje ovnovog roga u
toj sezoni je prikladno, jer prema
tradiciji to je bilo na prvi dan Tišrija
kada je ovan ponuđen umjesto Izaka
na brdu Moriah." Prema tome,
čak i izvor Zeitgeista kaže da
razlog zašto Židovi danas sviraju rog
ovna nema nikakve veze sa dobom bika.
Najupečatljiviji tekst u Bibliji koji
spominje ovna je onaj spomenut ranije u
Zeitgeistovom izvoru, kada je Bog omogućio
pružio ovna Abrahamu za žrtvu, umjesto
Izaka. Kakogod, taj događaj se
zbio generacijama prije Mojsija,
i ne uklapa se kronološki u Zeitgeistovu
'iščašenu' interpretaciju Biblije.
Treće simboličko doba je
navodno doba ribe. Oni tvrde
zato što je Isus nahranio 5000. ljudi sa
kruhom i dvije ribe. I zato što je Isus
postao prijatelj sa
dva ribara koji su ga
slijedili. To mora biti
simbolika doba ribe.
Zapravo, četiri Isusova učenika
su bili ribari, ne samo dva.
Iako su četiri učenika bili ribari, što
je sa ostalim Isusovim sljedbenicima?
Matej je bio carinik, Simon je
bio zelot, Luka je bio liječnik
i povjesničar, Pavao je
bio farizej i šatordžija.
Koja je njihova važnost
prema astrologiji?
- "Mislim da smo svi
vidjeli Isusovu ribu na
prtljažnicima auta raznih
ljudi, ali oni ne znaju
što to zapravo znači. To je
pogana astrološka simbolika
za kraljevstvo sunca za vrijeme doba ribe."
- Zapravo, simbol ribe je bio
simbol identifikacije za Krista,
koji su rani proganjani kršćani koristili,
i nema nikakve veze sa dobom ribe.
Grčka riječ 'Ichthus' za ribu je akronim
od "Isusu Krist, Sin Božji,
Spasitelj." Uistinu,
Isus jeste nahranio 5000.
ljudi sa dvije
ribe i pet komada kruha. Ali poslije
nahranio 4000. ljudi sa nekoliko
riba ili više od dvije ribe i sa sedam
komada kruha. Očigledno, Zeitgeist
nije citirao taj
događaj zato što se ne
uklapa u njihovu paradigmu.
Prema Zeitgeistu,
moglo se to vrlo lako zvati i
doba kruha, ali ne postoji
takva stvar. Isus je također liječio ljude,
davao vid slijepima, oživljavao mrtve,
hodao po vodi i istjerivao demone iz
ljudi, ali nema astroloških doba koja bi
popratila ova čuda. Osim
toga, ribe i ribari
su također spomenuti
i u Starom Zavjetu.
A to datira iz vremena prije Isusa
i prije doba riba. Novi Zavjet
govori također i o pijevcima, golubovima,
magarcima, kamilama, ovcama, pticama
i kozama - a niti jedna od tih životinja
ne pada u doba ribe kao riba.
U Luka 22:10 Isus govori
svojim učenicima da uđu
u grad gdje će sresti čovjeka
sa krčagom vode. Acharya S. u
Zeitgeistu tvrdi da je to bila
simbolika za početak doba ribe.
Kako tekst može značiti tako nešto, ne
može se shvatiti nitko osim Acharyje S.
Acharya ide i dalje od Zeitgeista
tvrdeći da je Isus bio kršten u dobu
ribe i nosača vode, davajući
sugestiju da Isus donosi doba ribe.
Ali doba ribe započinje oko 250.
g. NE. Kako je onda
Isus bio kršten u dobu ribe? Acharya S.
zatim tvrdi da je Isus
postao dobri pastir i janje u ovnu.
Ovan počinje od
2150. g. prije Krista i traje do 1. g.
Ne, već je bio pripisan Mojsiju, sada je
pripisan Isusu, ali nema nikakve veze sa
Isusom, kao što nema nikakve veze niti
sa Mojsijem. Janje nije ovan i nema
nikakve veze sa pastirima niti sa ovcama.
Jedina paralela ovdje je samo to da su sve
to životinja. To je divlja generalizacija.
Ona nastavlja govoreći da je Isus
govorio parabole o sijanju i žanjenju
u polju u biku. Ona je
pripisala sva četiri doba
Isusu, nekako. A koje je onda?
Tim kritičarima,
svaki spomen bika je automatski povezan
sa dobom bika, bilo koji spomen
bilo koji spomen bilo koje
životinje dobom ovna,
bilo koji spomen ribe
sa dobom rime, i bilo
koji spomen vode sa dobom vodenjaka.
Mislili biste da postoje mnogo šire
i šifriranije reference ako bi to bila
stvarnost i namjera pisaca Biblije.
Isus je učio parabole i nekoliko
agrikulturalnih metafora, uključujući
drveće, pšenicu, ovce, koze,
sjeme i mnoge druge...
Ali ne postoji navodna simbolika za
doba tih parabola. Očigledno, priče
Biblije će spominjati ribu zato što
je riba bila najveći izvor proteina
u moru Galileje.
- "Sada, svi smo čuli za posljednja
vremena i za kraj svijeta.
Ostavimo po strani crteže kraja svijeta
u knjizi Otkrivenja, glavni izvor ove
ideje dolazi iz Mateja 28:20
gdje Isus kaže: "Bit ću sa vama
do kraja svijeta." Kako god, u verziji
Biblije Kralja Jamesa, svijet
je pogrešno preveden, među mnogim
drugim pogrešno prevedenim riječima.
Riječ se zapravo prevodi sa
"eonom" - što znači dobom.
"Bit ću sa vama do kraja doba." Što
je istina, jer Isusova solarno
ribarna personifikacija završava
kada sunce uđe u vodenjaka.
Cijeli koncept kraja svijeta je
pogrešno protumačena astrološka
alegorija. Recite to broju
od skoro 100. milijuna
ljudi u Americi koji vjeruju
da dolazi kraj svijeta."
- Peter Joseph pretpostavlja da glavni
izvor za kršćansku ideju o kraju svijeta
dolazi iz Matej 28:20. Ali taj redak
nema nikakve veze sa kršćanskim
gledištem na kraj svijeta. Kompletna
tematska obrada svih redaka
u vezi kraja svijeta oblikuju kršćansko
gledište, koji se u većini slažu da će
se Isus vratiti kao kradljivac u
noći sa vatrom izvršavajući osvetu
na one koji nisu htjeli
upoznati Boga i zemlja
će biti u vatri.
Uistinu, riječ 'svijet'
u KJ verziji Biblije je prevedena
u 'eon' ili u doba. Ta riječ
znači 'zauvijek, neprekinut
niz vremena ili vječnost.'
Isus nije mislio na neko astrološko
doba kao vodenjak ili ribe.
On je mislio na kraj svijeta, na
kraj vremena kakvog ga znamo.
Grčku riječ eon je ponovo
koristio Isus kada
je govorio o kraju
svijeta, kada je rekao:
"Žetva je kraj svijeta (eon) i
žeteoci su anđeli." Matej 13:39
U Luka 1:70 Isus govori o
svetim Božjim prorocima
koji su postojali od početka
svijeta (eona). Božji proroci
i Mojsije nisu živjeli u
astrološkom dobu riba kao Isus.
A opet ih Isus uključuje u ovaj redak.
Očigledno je da Isus ne
govori o astrološkom dobu. Pavao
je izjavio u Rimljanima 12:2
"Ne uobličavajte se s ovim svijetom
(eonom) nego se promijenite
obnovom uma." Ponovo, on govori o vremenu
od kako je svijet započeo, dok ne završi.
Biblija također kaže: "Svijet (eon)
prolazi kao i njegova požuda;
a onaj koji vrši volju Božju
ostaje dovijeka." 1. Ivanova 2:17
- "Količina vremena potrebna suncu da
prođe kroz svih 12. znakova je ugrubo
25765. godina. To se također zove
- Velika godina.
Antička društva su bila svjesna ovoga..."
- Narator Peter Joseph
se osigurao da kaže da su antička
društva bila svjesna toga, jer
cijela premisa Zeitgeista je osnovana
na tome da je antički svijet poznavao
astrološki koncept na koji se on poziva.
Kako god, moderna astrološka uvjerenja nisu
identična antičkim astrološkim uvjerenjima
i s toga Zeitgeistov argument u vezi
u vezi astroloških doba je irelevantan.
Povjesničar znanosti i dobitnik
nagrade za genija od McArthur
fondacije, dr. Newel Suedlo odgovara
sljedeće na Zeitgeistove tvrdnje: "U
antičko vrijeme, sazviježđa su bila samo
skupine zvijezda, i nisu postojale granice
koje bi odvajale jednu regiju od druge.
Moderne ideje o dobu ribe i
dobu vodenjaka su osnovane
na lokaciji proljetnog ekvinocija
u regijama zvijezda tih
sazviježđa. Ali regije,
granice tih sazviježđa
su potpuno moderni izum Internacionalne
Astronomske Udruge u svrhu mapiranja.
I nikada nisu imale astrološke važnosti.
Nadam se da je ovo od pomoći,
iako, to što ta žena
tvrdi je toliko otkačeno
da uopće nije vrijedno odgovarati na to.
Pa kada ta žena kaže da je kršćanska riba
bila simbol doba riba,
ona govori nešto na što
nitko ne bi niti pomislio
u antičko vrijeme
zato što položaj proljetnog ekvinocija u
konstelacijama fiksiranih zvijezda nije bio
od nikakvog značenja i potpuno je
ideja moderne, vjerujem astrologije
20. stoljeća. Granice sazviježđa
između, recimo, ovna, riba
i vodenjaka su moderne konvencije
Internacionalne Astronomske Unije,
i ne postoji ništa antičko u njima.
- "Biblija nije ništa osim astroteološkog
književnog hibrida, upravo kao
i svi ostali religiozni mitovi prije nje."
Većina ljudi sa osnovnim znanjem Biblije,
odmah bi vidjeli laži i kontradikcije u tim
argumentima. Na primjer, Biblija
i Isus nisu skrivene alegorijske
upute za obožavanje sunca i zvijezda,
jer u Postanak poglavlje 1. - Bog je
stvorio sunce, mjesec i zvijezde.
Sljedeća razlika je u
Ponovljenom Zakonu poglavlje 4.
gdje Bog
specifično zabranjuje
Izraelcima da obožavaju
sunce i zvijezde kao što
su to Egipćani činili.
Kroz proroka Izaiju, Bog
je sa izrugivanjem pitao
da li oni koji broje zvijezde mogu
zaštiti one koji ih slijede od stvarne
moći svemira? U knjizi Ezekiel,
Bog je pokazao Ezekielu
viziju u kojoj je vidio 25. ljudi od
Jude koji usred hrama obožavaju sunce
radije nego Boga. Bog
je to smatrao grozotom.
Dodatno, u 2. Kraljevi 23:5
svećenici koji su palili tamjan
suncu, mjesecu i planetima,
zvani su idolopoklonici.
Niti jedno od tih
Pisama nije spomenuto u
Zeitgeistu zato što bi
uništilo njihov argument
jasno razlikujući nebeska tijela
i njihova Tvorca. Porijeklo
kršćanstvo vuče iz judaizma
koje se odreklo tih običaja
kroz čitav Stari Zavjet.
- "U Starom Zavjetu postoji priča o Josipu.
Josip je bio prototip
za Isusa. Josip je bio
rođen čudesno, Isus je bio
rođen čudesno. Josip je imao 12.
braće, Isus je imao 12. učenika.
Josip je bio prodan za 20. srebrnjaka,
Isus je bio prodan za 30. srebrnjaka.
Brat Juda je predložio da
se proda Josip, učenik Juda
je predložio izdaju Isusa. Josip
je počeo svoj posao u 30. godini,
Isus je započeo svoj posao u 30. godini,
paralele se samo nastavljaju..."
- Ovdje je slučaj Zeitgeista vrlo varljiv.
Iako je Bog dao Raheli da
rodi, teško je smatrati
rođenje Josipa
rođenjem čudesnim kao
što je Isusovo rođenje,
koji je bio božanski i rođen od djevice.
Uistinu, Josip je imao 12. učenika,
ali Josip je imao samo 11.
braće. Nema paralele.
Iako je Juda sugerirao
Josipovu prodaju,
Midjanski trgovci su Josipa
prodali Jišmaelovcima kao roba.
Isus u drugu ruku nije bio prodan,
nego ga je bio izdao Juda kojem su za
to Židovi platili 30. srebrnjaka.
Isus jeste
započeo svoju službu sa 30.
godina, ali Josip
je započeo svoju proročku službu
primajući snove od Boga u 17. godini.
Josip je spomenut kada je imao 30. godina
u Bibliji, ali Biblija jednostavno kaže:
"Josip je imao 30. godina
kada je stajao pred
faraonom u Egiptu. I Josip
je otišao od faraona
i prošao čitavu zemlju Egipatsku.
Osim toga što su paralela Zeitgeista
netočne, jednostavna
činjenica da imaju paralele
između Isusa i drugih ljudi
u Bibliji kao što je
Josip - ne čini niti jednog
od njih izmišljenog.
Porijeklo Biblije
- "Prije oko 3500. godina na zidovima
hrama Luxor u Egiptu napisane
su slike proglasa čudesnog
začeća, rođenja i obožavanja Horusa.
Slike počinju sa Thoth, navješćujući
djevici Isis da će začeti Horusa,
zatim Nef, Duh Sveti oplođuje
djevicu, zatim djevica rađa
i slijedi obožavanje. To
je točno priča Isusova
čudesnog začeća." - To je
preuzeto direktno iz stranica
knjige "Urota protiv Krista" od Acharya S.
Kako god, Richard C. Carrier je
odgovorio: "Pošto sam ateist i pošto imam
formalno iskustvo o antičkoj povijesti,
što ću reći sada treba da
bude autoritet skepticima:
"Zapis u Luxoru ne oslikava začeće
duhom, nego uključuje vrlo stvarni seks.
A žena na slici je mitska kraljica Egipta
u arhetipskom smislu, ne Isis po sebi.
Nekoliko stvari su vrlo jasne iz
napisane naracije, scena klanjanja
uključuje samo važne
državne službenike, ne
kraljeve ili mudrace.
Razumjeti njihovu pozadinu
i kulturu i povijesni kontekst je korisno
i neophodno, ali ne vodi bilo kakvih
plagijatorskim skandalima ovakve
vrste, što Acharya želi da postigne."
U vezi inskripcije u Zeitgeistu
i njihova tumačenja,
istraživač Keith Thompson
je konzultirao Johna
Bainea, profesora egiptologija na
Univerzitetu Oxford koji je izjavio:
"Reljef koji ste spomenuli
pokazuje začeće i
rođenje budućih kraljeva
nakon Boga stvoritelja.
Amon-Ra je uzeo oblik postojećeg kralja
da zatrudni kraljicu. Postoje veze,
ali su odvojene velikom daljinom. Vaš
izvor je vrlo daleko od svega toga
i nekoliko izjava koje izlaže
su u krivu." Dr. Janet Johnson,
profesorica egiptologije na Univerzitetu
Chikagou izjavila je: "Scena koja pokazuje
boga Amon koji posjećuje
kraljicu majku da bi
zatrudnjela sa budućim
vladarom, u ovom slučaju
kraljica Hatshepsut. Kršćanska
interpretacija jednostavno nije točna."
Kada je tražen da komentira
film Zeitgeist, Victor
Blondon sa Univerziteta
Manchester u Liverpoolu,
za magazin Ancient Egypt rekao
je: "Čuo sam za taj film prije,
i iako ga nisam sam vidio, razumio sam
da sadrži mnoga pogrešna tumačenja
i izvrtanja pravih egipatskih tekstualnih i
reljefnih materijala da bi prenijeo poruku.
Za egipatske kraljeve se vjerovalo
da su polu-bogovi, sinovi egipatskog
boga od ljudske majke. Prema tome,
reljef se odnosi na kralja Amenofisa III
a ne na Horusa. Iako je
rečeno da ponekad kraljevi
budu inkarnacije bogova, prema drugom
egipatskom mitu, tu nastaje konfuzija
- reljefi se zapravo
odnose na začeće kralja
pokazujući da je rođen od ljudske
majke, kraljice Egipta, od Boga Amon.
Nije to bilo bezgrešno
začeće jer je kraljica
zatrudnjela sa bogom Amonom. To nije
kraljica Isis, nego kraljica Egipta
i do tada nije bila djevica jer
je imala seks. Druga scena
jasno pokazuje trudnu kraljicu Matumbuju
koja stoji između dva egipatska boga,
scena uglavnom pokazuje nedonošče koje je
predstavljeno drugim egipatskim bogovima
i napokon, dijete je predstavljeno bogu
Amonu koji priznaje da je dijete njegov
pravi sin. S toga interpretacija koju
daje film Zeitgeist je potpuno pogrešna
jer nameće kršćanske vrijednosti i
tumačenja na tipičnoj sceni koja pokazuje
božansko začeće egipatskog kralja.
Bog Horus nije spomenut ovdje.
Isis nije naslikana koliko ja vidim.
Nemaju tri kralja niti mudraca
koji nose darove, što
je potpuna izmišljotina
i nepostojeća stvar u egipatskom mitu."
Akademici se ne slažu sa Zeitgeistom,
koji u ovom slučaju citira Geralda
Masseya kao svoj izvor, samouka
egiptologa i uvježbanog druida.
Zeitgeist izbacuje dugačku listu
'zapanjujućih tvrdnji' brže
nego što ih čitatelj može pročitati. Ali
kada se film uspori, primijetimo da
mnoge od tih tvrdnji su spomenute ranije i
opovrgnute u dijelu o Horusu. Ne samo da
su većina ovih sličnosti divlja
nagađanja, mnoge nisu niti u Bibliji.
Zapravo, lista se pojavljuje točno kako
je viđeno i u Zeitgeistu, bez ikakvih
izvora uopće u dodatku Masseyeve knjige
"Antički Egipat, Svjetlo Svijeta."
Na primjer, oni kažu: "Dvije majke od
djeteta Horusa koje su bile dvije sestre =
= Dvije majke djeteta Isusa koje
su bile sestre." - Nigdje Biblija
niti ne nagovještava da je Isus imao
dvije majke. Zeitgeist i Massey tvrde
da su Josip, Marija i Isus
kršćansko sveto trojstvo.
Ali Biblija vrlo jasno govori o Ocu,
Sinu i Svetom Duhu kao Svetom Trojstvu.
Također postoje reference potpuno
strane Bibliji kao što je pisar imenom
Hermas. Isus kao bradata Sofija. Charis
ženski Krist i Isus govori
brutalno svojoj majci.
Kažu da ima 7. darova Duha Svetoga.
Zapravo ima ih više od 7. u Bibliji.
Zatim spominju 7. golubova Duha
Svetoga što je također potpuno strano
Bibliji, ne samo da su te
egipatsko-kršćanske paralele nategnute,
nego mnoge od njih nisu
niti pronađene u Bibliji.
- "Koncept velike poplave
se nalazi u skoro
svakoj civilizaciji
antičkog svijeta, sa skoro
200. raznih legendi iz
različitih vremena i
perioda. Kako god, ne
treba se gledati dalje od
pred-kršćanskog izvora "Gilgameš,"
napisanog 2600. g. prije NE.
Ta priča govori o velikoj poplavi koju
je bio zapovijedio Bog, i arka će
spasiti životinje, a čak i puštanje
i povratak golubice - sve je
to zajedničko sa biblijskom pričom,
među mnogim drugim sličnostima."
- Mnoge sličnosti između zapisa poplave
u Gilgamešu i Biblijskog zapisa
u Postanku ukazuju na zajednički izvor.
Ali također, postoje značajne razlike.
Dok je Mojsije živio dugo poslije poplave
i napisao knjigu Postanak negdje od
1450-1410. g. prije NE, on je pisao
kao urednik mnogo starijeg izvora.
Za razliku od Gilgameša, Bog je dao Noi
specifične instrukcije, spominjući
stvarne povijesne površine u Postanak
10:19. Mnoge kulture kroz povijest
su zapisale veliku poplavu. U zapisu
knjige Postanka, Bog daje Noi
specifične dimenzije za gradnju
arke: "Ovako ćeš ju napraviti,
dužina arke će biti 300.
lakata, širina 50. lakata,
visina 30. lakata." - Prema Davidu
Colinsu, mornaričkom arhitektu
- niti vjetar od 380 km/h,
tri puta jači od uragana,
ne bi mogao uništiti tu strukturu.
Usporedimo taj brod sa
Gilgamešovim koji je bio ogromna kocka.
Gilgameš piše:
"Stotinu lakata visina svakog zida,
stotinu lakata između svakog zida.
Napravio sam oblik svih strana i
spojio sve zajedno. Dao sam arki
šest paluba dijeleći ju u sedam dijelova."
- Teško je zamisliti
smješniji dizajn za brod. Kada se
istraži sa vrlo duboko ispita,
legende o velikoj poplavi ne mogu
se usporediti sa povijesnim zapisom
iz knjige Postanka. Daleko od
toga da je opovrgnuo Biblijski
zapis o poplavi, Gilgameš kao i zapis
poplave u knjizi Postanka zajedno sa
mnogim drugim zapisima poplave u povijesti
daju kredibilitet tome da se velika poplava
zaista dogodila, upravo
kako Biblija i opisuje.
Druge kulture su zapisale
i sačuvale izvještaj toga
da se poplava zaista dogodila,
kako Biblija i kaže.
- "A zatim tu je i plagirana priča o
Mojsiju. Nakon što je rođen, rečeno je
da je Mojsije bio stavljen u košaru i
stavljen u rijeku da bi izbjegao smrt.
Poslije ga spašava kći kraljevske
loze i ona ga odgaja kao princa.
Priča o djetetu u košari je direktno
uzeta iz mita o Sargonu Akađaninu.
Sargon se rodio oko 2500. g.
prije NE, bio je stavljen u
košaricu da bi izbjegao smrt
i biva stavljen u rijeku.
Spasila ga je Akki, kraljevska dadilja."
- Kao prvo, vrijeme Mojsija i njegovih
pet knjiga, uključujući knjigu Izlazak,
datirani su između 1400. prije NE.
Dok je inicijalni raspon datuma
legende o Sargonu bilo gdje između 2039.
g. i 627. g. prije Krista.
Ne 2250. g. prije NE kao
što Zeitgeist tvrdi.
Brian Lewis u radu o legendi
o Sargonu, objavljenom
u Američkoj školi
orijentalnog istraživanja
kaže da priča o Sargonu nema očitih
gramatičkih, leksikografskih
ili filoloških elemenata koji bi
dozvolili precizno datiranje.
Lewis predlaže da je priča bila napisana
za vrijeme kraljevine kralja Sargona II,
mnogo kasnijeg kralja koji je vjerojatno
bio uzurpator, ne legitimno je vladao.
U korist kasnijem datumu priče o Sargonu
idu Neo-asirski ortografski oblici
idiomatskog izražaja koji su izmišljeni
u kasnije periodu. Spomen kopanja
cesta sa brončanim ili bakrenim
alatom u bilo kojem dobu,
nema razloga da se pretpostavi posuđivanje
ili fikcijalizacija u bilo kojem smjeru.
- "Mojsije je bio poznat kao zakonodavac,
donositelj 10. zapovijedi, Mozaički
zakon. A ideja da Bog daje
zakon na planini je također
vrlo stara. Mojsije je samo još jedan
zakonodavac u dugoj liniji zakonodavaca
u mitološkoj povijesti. U
Indiji Manou je zakonodavac,
u Kreti Minos sa brda Dikta odakle
mu je Zeus dao svete zakone,
dok je Egiptu to bio
Mises koji je kamene
ploče na kojima je bio
zapisan Božji zakon."
- Acharya S. je izvor koji primjećuje
sličnosti između Mojsija, Minosa
i Misesa. Kao i obično, te tvrdnje
ne mogu biti podržane kredibilnim
ili primarnim izvorima. Izvor
Acharyje je "Obmane i mitovi Biblije"
od Lloyda Grahama. Ta knjiga
je užasna referenca koja
nema originalni izvorni materijal. Čak i
skeptični autor Michael Ledo, koji je
koristio Grahamovu knjigu se slaže:
"Grahamove Obmane i mitovi Biblije
reći ću je užasan izvor. Kada sam otkrio
koliko je to loš izvor, morao sam
preuređivati svoju knjigu
prije objavljivanja." -
Što se tiče poveznica
između Misesa i Mojsija,
skeptični autor Michael
Ledo kaže: "Neću se
prepirati za priču o Misesu,
niti sam je ne volim."
- "Što se tiče 10.
zapovijedi, uzete su potpuno
iz 125. bajalice egipatske
knjige mrtvih."
- Bajalica 125. - najranija
kolekcija datira
iz 350. g. prije NE do 15.
g. poslije NE.
S toga, razumno je pretpostaviti da 10.
zapovijedi su starije od te bajalice,
jer prvih 5. knjiga Biblije su datirane
iz otprilike 1400. g. prije NE.
Kako god, plagiranje se ne može
dokazati kod nijedne strane.
Bilo bi važnije znati velike razlike
između to dvoje. 10. zapovijedi
su koncizne, pozitivne instrukcije od
Boga čovjeku i život koji treba da vodi,
bajalica 125. predstavlja bezbrojne
zbrke negativnih protesta
mrtvih. Kroz povijest, antičke
civilizacije su definirale dobro i zlo,
ispravo i pogrešno. Ipak, sve
moderne civilizacije su zadržale
standardne zakone ili šifre
među kojima ima mnogo sličnosti
kroz cijelu povijest. Zato je
apostol Pavao napisao: "Kada pogani
koji nemaju zakon, po prirodi čine
stvari koje su zapisane u zakonu,
ne imajući zakon, oni su zakon sebi.
To pokazuje da je zakon
zapisan u njihovim srcima, njihova
savjest im je svjedok, i misli
koje ih osuđuju ili opravdavaju.
Justin Martyr, jedan
od prvih kršćanskih
povjesničara i branitelja,
što se njega tiče,
đavao je to učinio. Đavao
je bio došao prije Krista
i stvorio svoje karakteristike
u poganskom svijetu."
- Justin Martyr, rani
branitelj kršćanstva je
bio odrastao u poganom
domu i bio je upoznat
sa grčkom filozofijom. Svi ti navodi
sugeriraju da je Justin Martyr jednostavno
pokušao uvjeriti skeptične pogane
paralelama koje bi bile poznate
i razumljive njima. Također je pokušao
uvjeriti rimskog cara da kršćanska učenja
i tvrdnje nisu toliko drugačije od drugih
religija koje su uživale podršku Rima,
dok su kršćani bili ubijani i
proganjani zbog vjere. James Matchen,
profesor Novog Zavjeta u sjemeništu
u Princetonu je izjavio:
"Kada je Justin Martyr govorio o
rođenju Perseja od djevice, on je
govorio o nečem što nije pisalo u poganskim
izvorima. Čini se da nema jasnog dokaza
da su pogani koristili riječ 'djevica' u
odnosu majke heroja, mitskih ili povijesnih
koji su predstavljeni kao da su rođeni
od bogova." - Tvrdnje Zeitgeista
da je đavao došao prije Krista i stvorio
te karakteristike u poganom svijetu,
je još jedno očigledno
pogrešno tumačenje teksta.
Justin Martyr je napisao: "Iz onog što
je već rečeno, možete razumjeti kako
đavoli u imitaciji onoga što je rekao
Mojsije, tvrde da je Prozerpina
bila kći od Jupitera i naveo je
ljude da naprave njezinu ikonu pod
imenom Kora. Kao što čitamo iznad,
Mojsije je rekao: 'U početku Bog stvori
nebo i zemlju i zemlja je bila bez
oblika i još nedovršena: i Duh Božji
lebdio je nad vodama.' Imitirajući to
što je rečeno o Duhu Svetom koji lebdi
nad vodama, oni kažu da je
Prozerpina (ili Koral) bila kći
od Jupitera. Također, vješto su
hinili da je Minerva Jupiterova kći,
ne seksualnim jedinstvom, nego - znajući
da je Bog začeo i stvorio svijet
Riječju, kažu da je Minerva
prvo začeće, što mi smatramo
vrlo apsurdno, predstavljajući
formu začeća u ženskom obliku."
- Dakle, Justin nije tvrdio da su demoni
ili đavoli kopirali kršćanska vjerovanja
kao što Zeitgeist kaže, nego su
kopirali starija židovska uvjerenja
i proročanstva o Isusu pronađena u
Starom Zavjetu. Na drugom mjestu, Justin
kaže: "I te stvari se pričaju i
među grčkim i svim drugim narodima
gdje su oni (demoni) čuli proroke koji su
predvidjeli da će se u Krista vjerovati
- ali čujući što su proroci
govorili, nisu to točno razumjeli
nego su imitirali ono što je rečeno za
našega Krista, kao ljudi koji su u grešci,
pojednostavit ćemo." - Ako je Zeitgeist
htio citirali Justina Martyra kao
povijesni izvor, ne može se poreći da
te paralele uopće niti nisu paralele.
Jer on potvrđuje da je najveća
razlika o Isusu, njegovo raspeće,
nisu kopirali pogani mitovi, kao
što Zeitgeist tvrdi. On kaže:
"Niti u jednom zapisu, čak niti o
onom o sinovima Jupitera (Zeus),
nisu imitirali raspeće; zato što to
nisu razumjeli, sve stvari rečene
su bile izrečene simbolično."
Justin Martyr; - Justin je također
zapisao da nikakav dokaz nije bio ponuđen
za grčke bogove zato što su bili mitski.
Dok je Isus bio povijesna osoba.
Rekao je:
"A oni koji zapisuju
mitove koje su pjesnici
izmislili, ne nude nikakav dokaz onima koji
ih čitaju, a mi nastavljamo pokazivati
da su oni izmišljeni
kroz utjecaj opakih
demona da bi obmanuli i
naveli na pogrešan put
ljudsku rasu."
Povijesnost Isusa
Nadalje, postoji li bilo kakav ne
biblijski povijesni dokaz neke osobe
koja je živjela pod imenom Isus, sin
Marijin, koji je putovao sa 12. sljedbenika
liječeći ljude i slično?
Postoje brojni povjesničari
koji su živjeli u ili
okolo Mediterana,
ili za vrijeme ili poslije navodnog Isusova
života. Koliko je tih povjesničara
dokumentiralo čovjeka? Niti jedan.
Ali da bismo bili pošteni,
to ne znači da branitelji povijesnog
Isusa nisu tvrdili drugačije.
Četiri povjesničara su
uobičajeno citirani da bi
se opravdalo postojanje Isusa.
Plinije mlađi,
Sutonije i Tacit su prva tri..." -
Za razliku od mitskih božanstava,
dokumentacija za povijesnog Isusa
je uvjerljivija nego dokumentacija
za druge antičke figure poput Konfucija i
Bude. Peter Joseph je izjavio nekoliko
lažnih izjava ovdje. Kao
prvo, niti jedan od
ovih spomenuti povjesničara
nije bio branitelj
povijesnog Isusa, bili su sekularni,
ili nekršćanski izvori. U razmatranju
o nedostatku pažnje antičkog grko-rimskog
svijeta prema poniznom početku
kršćanstva i Isusa koji je bio Židov
na udaljenoj lokaciji na istočnoj
granici rimskog carstva, i zato nije bilo
mnogo interesa da rimski povjesničari
pišu o tome. Ali opet postoji značajna
količina povijesnih dokaza koji potvrđuju
njegovo postojanje. Ne postoje samo
četiri reference za postojanje Isusa kao
što Zeitgeist smjelo pretpostavlja,
nego zapravo 42. autora spominju
Isusa u roku 150. godina nakon njegova
života. Nasuprot, samo 10. autora
spominje cezara Tiberiusa, Rimskog
cara za vrijeme Isusove službe
u roku 150. godina
nakon njegova života.
Kada bi liberalni akademici
primijenili isti
arbitrarni standard
odbijanja povijesnih
dokaza za druge povijesne
osobe pored Isusa,
kao što je bio Julije Cezar ili
Aleksandar Veliki - bili bi primorani
odbaciti cijelu povijest kao mit. Zbog
tog razloga, briljantni povjesničar
F. F. Bruce je napisao: "Povijesnost Isusa
je toliko aksiomatska (temeljito istinita)
za nepristranog povjesničara
kao i povijesnost
Julija Cezara. Tacit
je bio guverner
Azije u 112. g. NE i bio je poznat kao
najveći povjesničar antičkog Rima.
U svojim analima imperijskog Rima,
Tacit je pisao o caru Neronu
i njegovu progonstvu kršćana i
napisao je: "Da bi utišao glasine,
Neron je optužio druge za zločin i
smislio je fine kazne za te ljude,
koji su se gadili svojim zločinima i
bili su uobičajeno poznati kao kršćani.
Dobili su ime po Kristu, kojega
je za vrijeme cara Tiberiusa
kao zločinca ubio prokurator Poncije Pilat.
To opasno praznovjerje,
iako je bilo držano
pod kontrolom neko
vrijeme, izbilo je ponovo
i proširilo se ne samo
po Judeji, izvoru tog
zla, nego je došlo i do
grada Rima također."
- "Svaka njihova referenca sadrži samo
par rečenica u najboljem slučaju,
i odnosi se samo na
Kristosa ili Krista što
zapravo nije ime nego
titula, to znači Pomazani."
- Zeitgeist odbacuje Tacitovu
referencu za Isusa na osnovu
titule Krist. Ali koliko
je Kristova postojalo
koji su bili razapeti
pod Poncijem
Pilatom? To svjedoči direktno za
zapis o Isusu u Evanđeljima.
Kristos - je grčki za Krist. Ovi
povijesni izvještaji ne samo da
da daju referencu za
Krista kao što Zeitgeist
tvrdi, nego nam daju
više informacija
koje daju zaključak da Kristos o kojem se
priča mora da je Isus. Na primjer, takvi
povijesni dokazi potvrđuju da je Isus bio
ubijen kao kriminalac pod Poncijem Pilatom,
koji je vladao Judejom za vrijeme
vladavine cara Tiberiusa.
Povijest daje dokaz da
kršćani koji su započeli
u Judeji, proširili su
se u rimsko carstvo
i ispatili su veliko progonstvo
za svoju vjeru. I ti kršćani su
svoju vjeru nosili od osobe koja
se zvala Krist, ili Mesija.
Svi ti zapisi potvrđuju navode
Evanđelja da je u pitanju Isus.
- Sutonije, službeni povjesničar Rima
za vrijeme cara Trajana i Hadriana
govoreći o caru Claudiju koji je
vladao od 41-54. g. NE napisao je:
"On je protjerao Židove iz Rima koji su
kontinuirano bili smetnja, Krestos im je
bio vođa." - Ime Krestos je
drugačiji izgovor imena Krist,
ili Kristos. Ta izjava od Sutonija
također potvrđuje redak u
Bibliji u Djelima Apostolskim poglavlje 18.
koje piše o izgnanstvu Židova iz Rima
za vrijeme vladavine Claudija. Sutonije
također izvještava: "Neron je kaznio
kršćane, klasu ljudi sa novim
i nestašnim praznovjerjem."
- Sutonije potvrđuje da su kršćani
patili i umirali za svoju vjeru
u to da je Isus živio, umro i ustao
iz mrtvih. Nestašno praznovjerje
- kako on to zove - zato što nije bio
kršćanin. Plinije mlađi je bio guverner
rimske provincije Pontije i
Bitinije od 101-110. g. NE.
U pismu caru, Plinije mlađi je
zahtijevao specifične instrukcije
za ispitivanje kršćana koje je proganjao.
Izjavio je: "Tjerao sam ih
da proklinju Krista, na što se pravog
kršćanina ne može navesti da učini."
Nastavio je: "Oni
potvrđuju, kako god, da je
cijela njihova krivnja,
ili njihova greška,
je bio običaj da se sastaju na određeni
dan prije nego što svane, kada su pjevali
pjesme Kristu kao Bogu, i
vezali su se čvrstom zakletvom
da neće činiti nikakva opaka djela, da
neće varati, krasti, činiti preljub
da nikada neće lagati i da neće izdati
povjerenje kada budu pozvani da svjedoče."
Trebamo li povjerovati da
su u roku dvije generacije
izmišljeni ljudi tretirani
kao povijesni ljudi?
- "Četvrti izvor je bio Josephus, i za
njega je dokazano da je krivotvorina već
stotinama godina prije, nažalost
- i dalje se citira kao istina."
- Josephus, židovski povjesničar, bio je
poznat po povijesnim djelima kao što je
"Židovski antikviteti" - završeno u 93.
ili 94. g. NE. Jedan redak piše:
"Negdje u ovo vrijeme je Isus,
mudar čovjek, bilo bi zakonito
nazvati ga čovjekom jer je činio divna
djela, učitelj ljudi koji su primali
istinu sa zadovoljstvom. Privukao
je sebi mnoge Židove i pogane.
On je bio Krist, i kada je Pilat,
na sugestiju glavnih ljudi
među nama - osudio ga na križ,
oni koji su ga voljeli, nisu ga
zaboravili, nego im se pokazao na
treći dan kao što su božanski proroci
prorekli u 10 000. divnih stvari
u vezi njega. A pleme kršćana
nazvanih tako po njemu, nisu izumrijeli
do današnjeg dana." - Ovo je redak
koji je izazvao velike
debate među akademicima
zato što Josephus,
nekršćanski Židov
piše izjave o Isusu koje ortodoksni Židov
ne bi potvrdio. Dok neki kršćanski
dodaci mogu biti očigledno strani
tekstu, i dalje sadrži veliku količinu
povijesne istine koju
je Josephus lako mogao
dokumentirati.
Zapravo, velika većina
akademika ne odbacuje njegov zapis kao
krivotvorinu kao što Zeitgeist tvrdi,
nego vjeruju da Josephus jeste spomenuo
Isusa u ovom retku, ali su kasnije ubačeni
dijelovi od strane kršćanskog pisara.
Odatle izjave o Isusu koje ne kršćanin
kao Josephus ne bi napisao. Ali Josephusov
stil je autentičan. Termin 'mudrac'
na primjer je tipičan za Josephusovo
pisanje. Zeitgeistova optužba
da je taj tekst krivotvorina
je pretjerivanja.
I još više, postoji
još jedna referenca
za Isusa u Josephusovom djelu koju
akademici nisu opovrgnuli, koja dokazuje
da je Isus bio povijesna osoba, pa
piše: "Ali mlađi Ananus, koji je,
kao što smo rekli, postao Veliki svećenik
bio hrabre naravi i iznimno odvažan;
slijedio je Saducejsku sljedbu
koji ozbiljno osuđuju sve Židove,
kao što smo već pokazali.
Pošto je Ananus bio takav,
mislio je da sada ima dobru priliku
pošto je Fest sada mrtav i Albinus
je i dalje na putu, pa je skupio
koncil sudaca i doveo Isusovog brata
- takozvanog Krista, koji se zvao
Jakov, zajedno sa nekim drugima
i optužio ih kao kršitelje zakona i predao
ih da se kamenuju." - Dakle, ovaj veliki
ne biblijski povjesničar iz 1. stoljeća
Josephus, koji piše nešto oko 50. godina
nakon Isusa života i raspeća -
svjedoči da je Isus imao brata koji se
zvao Jakov i bio je prava povijesna osoba.
- "Pomislili biste da
bi čovjek koji je ustao
iz mrtvih i uzašao
na nebo da svi vide,
koji je učinio mnogo čuda -
dospio u povijesne knjige.
Nije, zato što jednom kad se dokazi
izvažu, postoje velike šanse da
Isus nije čak niti postojao."
- Ponovo, nemaju samo četiri
povijesna izvora za postojanje
Isusa kao što Zeitgeist tvrdi,
nego 42. autora spominju Isusa u roku
od 150. godina nakon njegova života.
Nemamo vremena sve ih citirati. Stručnjak
za svjetske religije, antičko kršćanstvo
i crkvenu povijest, Robert F. Van
Voorst kaže: "Teorija da Isus nije
postojao ostaje efektivno
mrtva kao akademsko pitanje."
Ponovo, Zeitgeist pogrešno
tumači Bibliju govoreći
da je Isus uzašao na
nebo tako da svi vide.
Knjiga Djela Apostolskih
poglavlje 1. piše
da je Isus uzašao pred
malom skupinom ljudi.
Ne vjerovati u njegova čuda ili uskrsnuće
je jedna stvar, ali tvrditi da
on nikada nije postajo u svjetlu svih
dokaza - takvu premisu su odbacili
čak i nekršćanski povjesničari i akademici.
Richard Burrige i Graham Gull izjavljuju
da preispitivanje Isusova postojanja nije
prihvaćeno u visokom akademskom školstvu.
Robert Van Voorst izjavljuje: "Teza o ne
povijesnosti je uvijek bila kontroverzna,
i kontinuirano nije uspjela
uvjeriti akademike
različitih smjerova i
religioznih uvjerenja.
Biblijski akademici i klasični
povjesničari tu tezu smatraju efektivno -
- odbačenom."
- "Politički vrh je želio
da historizira figuru Isusa
zbog socijalne kontrole. Do 325. g. NE 
rimski car Konstantin je sazvao sastanak
koncila u Niceji. Za vrijeme tog sastanka
su politički motivirane kršćanske
doktrine ustanovljene. I tada počinje
duga povijest kršćanskog krvoprolića
i duhovne prijevare. I u sljedećih
1600. godina Vatikan je
održao političku vlast
nad cijelom Europom, vodeći
slavne periode mračnog doba.
Vodeći križarske ratove i inkviziciju."
- Što se tiče Konstantina, dr.
Ben Witherington III piše:
"Što je Konstantin imao sa tim procesom?
Konstantin je vladao kao rimski car
od 313. g. do 337. g. NE. Istina
je zapravo da on nije imao
cijelu kontrolu nad carstvom do 324. g.
NE, ili vrlo kratko nakon koncila
u Niceji. Samo ta činjenica znači
da je očigledno da teološka pitanja
uključujući i ta o Kristovoj prirodi su
uzela definitivan oblik i putanju prije
nego je Konstantin mogao imati bilo što
sa time. Na koncilu Niceje, čini se da je
Konstantin vjerovao u Kristovu pravu
božanstvenost, ali on nije bio teolog
i definitivno nije napisao
vjerovanje Niceje.
Niti se može reći
da je on ustanovio
kanon. Konstantin je
samo dao blagoslov
razmatranjima koja su
već bila formulirana."
- Zeitgeist je točan o rimokatoličkoj
crkvi, duga povijest krvoprolića
kroz mračno doba, križare i inkviziciju.
Kako god, te činjenice ne negiraju
kredibilitet kršćanstva, nego
pokazuju čovjekovu grešnost.
Bez obzira kako su
se kasniji kršćani
izražavali, Isus je učio
svoje sljedbenike da
vole sve ljude, uključujući
i neprijatelje i da
ostanu u miru sa svim
ljudima pod svaku cijenu.
Nasilje, krvoproliće i duhovna
prijevara ne dolazi iz Biblije,
niti Novi Zavjet odobrava takve stvari.
Svatko tko sam za sebe pročita Novi
Zavjet, vidjet će da su nasilni kršćani
živjeli obrnuto od onoga što uči Biblija
i s toga nisu uopće bili sljedbenici Isusa.
Kao što je rečeno ranije,
postoje brojni ne biblijski povjesničari
koji govore o Isusu, s toga, nije istina
da su političke vođe htjele historizirati
Isusa. Ovim se ne želi reći da dijelovi
Biblije nisu bili vađeni
iz konteksta i izokretani
od strane političke elite
radi socijalne kontrole
kroz povijest a čak i danas...
U tajnom planu
FEMA da se koristi
pastore kao mirotvorce
u pripremi za Prijeki Sud, ovaj
tekst govori pastorima da pomognu
implementirati FEMA-u i
direktive Nacionalne
Sigurnosti. Direktive FEMA-e
su instruirale pastore
da propovijedaju određene
dijelove Biblije zajednicama
kao što je Rimljanima 13.
- Taj biblijski
redak su često iz konteksta
vadili diktatori poput
Hitlera da bi pridobili
kršćane da im daju potporu.
Dok Biblija u Rimljanima 13. i 1.
Petrova 2. uči da je Bog dao
zemaljskim vlastima pravo da izvršavaju
kazne za zločine i da idu u ratove
protiv drugih nacija, to nije kršćanska
dužnost, Biblija ne uči kršćane
na slijepi posluh vlastima, nego u mnogim
slučajevima da se odupre naredbama
vlasti da bi poslušali
ono što je Bog
zapovijedio. Ako su naredbe
države u konfliktu
sa Isusovim učenjima, uključujući
ubojstvo, rat, idolopoklonstvo itd.
- onda otpor tim vlastima je posluh Bogu.
Argument Zeitgiesta
nije validan zato što postoji nekoliko
primjera građanskog neposluha u Bibliji.
Na primjer, Daniel 3. dokumentira
otpor Židova da se odreknu
10. Božjih zapovijedi i da se
pokore babilonskom carstvu.
Izlazak 1. govori o
hebrejskim dadiljama koje
su odbile poslušati naredbu
egipatskog vladara
da ubijaju muške bebe. Jošua 2. dokumentira
bludnicu Rahabu koja je ugostila
hebrejske uhode i sakrila ih od vlasti.
Knjiga Djela Apostolskih je puna primjera
o tome kako su apostoli
rane kršćanske crkve
bili neposlušni židovskim
vlastima da bi
propovijedali Evanđelje. Petar je učio
da se Bog sluša prije nego ljude.
Izvori Zeitgeista
Iako teorija o mitu Krista, također zvana
kao teorija o Isusu, nije originalna,
povijesno govoreći, rana je.
Preteča teorije je
u misliocima francuskog prosvjetljenja kao
što su bili Constantine François Volney i
Charles François Dupuis u 1790-tim.
Zagovornici i autori citirani
u Zeitgeistovom transkriptu su
nedavno repopularizirali teoriju.
Preispitivanje Isusova postojanja nije
prihvaćeno od strane visokog školstva,
kao što su izjavili
Richard Burriage i Graham
Gull u svojoj knjizi
"Isus sada i prije."
Michael Graham u svojoj knjizi "Isus i
pregled povjesničara o Evanđeljima na
na stranici 199. izjavljuje da teza o
mitu o Isusu ne zadovoljava modernu
kritičku metodologiju i odbijaju
ju svi osim par akademika.
Graham N. Stanton izjavljuje: "Danas svi
povjesničari, bilo kršćani ili ne,
prihvaćaju da je Isus postojao i da
Evanđelja sadrže mnoštvo važnih dokaza
koji trebaju biti kritički odvagani
i procijenjeni. Postoji opća sloga
da s mogućim izuzećem Pavla, znamo
mnogo više o Isusu iz Nazareta nego o
niti jednom židovskom ili poganom
religioznom učitelju iz 1. i 2. stoljeća."
James Charlesworths sumira: "Niti jedan
ugledni akademik ne preispituje da je Židov
imenom Isus, sin Josipov, postojao. Većina
spremno priznaje da postoji značajna
količina o njegovim djelima i osnovnim
učenjima." Jonathan Z. Smith koji je
doprinijeo zapisu o
"Umirućim i uskrsavajućim
bogovima" za enciklopediju
religija je izjavio:
"Kategorija umirućih i
uskrsavajućih bogova,
nekada glavna tema
akademskog istraživanja,
mora se sada razumjeti da je to
pogrešno nazvana kategorija, osnovana
na maštovitim rekonstrukcijama iznimno
kasnim ili vrlo dvosmislenim tekstovima.
Kategorija umirućih i uskrsavajućih bogova
je iznimno sumnjiva. Osnovana je na
kršćanskim interesima i
tankim dokazima. Kao
takva, ta kategorija
je od većeg interesa
povijesti školstva, nego povijesti
religija." - Čak i liberalni akademik,
Thomas Boslooper prepoznaje: "Suvremeni
pisci bez iznimke koriste samo sekundarne
izvore da bi potvrdili takve tvrdnje.
Akademici čije prosuđivanje oni prihvaćaju
rijetko citiraju primarne izvore." -
I opet, Zeitgeist u svojim izvorima
nastavlja propagirati tu teoriju unatoč
svim dokazima. U prvom dijelu Zeitgeista,
izlistano je skoro 200. izvora u
transkriptu, a mnogi od tih izvora su
korišteni više od jednom, i niti jedan nije
od vremena prije nastanka kršćanstva.
Na primjer, D. M. Murdock
koji također ide i
pod imenom Acharya S. je citiran 25.
puta,
a Gerald Massey je citiran 30. put,
Biblija je citirana 22. put, skoro
svaki put sa pogrešnim zaključcima.
Zapravo, kada se detaljno pregleda
transkript, vidimo da je manje
od 25% ovih izvora originalno.
Kao i mislioci francuskog prosvjetljenja,
Sir James Frazer je citiran 4. puta u
Zeitgeistu, napisao je "The Golden Bough"
kada su te tajnovite religije i dalje bile
tajnovite. Iz njegova djela i drugih
su Massey i Acharya dobili većinu
svojih informacija. Kako god, Frazerov
pionirski rad je naišao ja teške kritike
modernih akademika. Kada se novi arheološki
i tekstualni dokazi uzmu u obzir,
njegove ideje više nisu validne. Profesor
povijesti na univerzitetu u Miamiju,
dr. Edwin Yamauchi
izjavljuje: "Na
popularnom nivou, Sir
James Frazer je skupio
masu paralela u svojem djelu Golden
Bough, koje je bilo objavljeno 1906. g.
On govori o Ozirisu iz Egipta, Sonisu
iz Sirije, Attisu iz Male Azije
i Tamuzu iz Mezopotamije i zaključio
je da postoji zajednički umirući
i ustajući bog plodnosti. Nažalost,
većina njegova rada je osnovana
na pogrešnom čitanju dokaza." 1970.
g. John Allegre, još jedan izvor
Zeitgeista napisao je knjigu "Sveta
gljiva i križ." On predlaže da
su najraniji kršćani bili zapravo tajni
kult koje je koristio halucinogene gljive
i uveo ime Isus kao šifriranu riječ da
bi njime sakrili od ljudi svoje tajne
aktivnosti. Allegra su odmah
kritizirali svi glavni
akademici povjesničari.
Magazin Time u
Londonu ja isprintao
pismo koje je potpisalo
15. akademika na semitskim
jezicima koji su
odbacili njegov zaključak
govoreći da nije osnovan
na nikakvim filološkim niti drugim
dokazima koji bi se smatrali akademskim.
A što za amajliju Dioniza
kao razapete figure
uklesane i datirane iz 500.
g. prije Krista
u Zeitgeistu? Timothy Freke i Peter
Gandy su bili citirani 7. puta u filmu,
istaknuli su sliku amajlije na korice
njihove knjige "Misterije o Isusu."
Zeitgeistova tvrdnja da ta amajlija
datira iz 500. g. prije Krista je laž.
Zapravo, amajlija datira stoljećima
nakon 1. stoljeća NE, nakon
osnutka kršćanstva. Jedan istraživač,
James Hanam je dokumentirao:
"Iako je na naslovnici "Misterija
o Isusu," Freke i Gandy
su vrlo neiskreni o amajliji, u
najmanju ruku. Poslao sam im e-mail
da ih upitam u kojoj knjizi
su ga pronašli? Peter
Gandy je uljudno odgovorio
da su ga našli u
drugom izdanju Guthrijevog "Orfeus i Grčka
Religija" kao i u R. Eislerovom "Orfeus
Ribar," objavljen prvi put 1920. g. Začudo,
ta amajlija ne postoji niti u jednoj
od tih knjiga. U svojoj sljedećoj posjeti
Londonu, pogledao sam u obadvije knjige
u Warburg Institutu i pronašao
napomenu u Guthrijevoj knjizi da
da se vjeruje da je amajlija lažna. U
sljedećem e-mailu kroz posrednika,
Peter Gandy je eventualno priznao,
citirat ću njegove riječi:
"Moram priznati da je James Hannam u pravu.
Kernov komentar je zaista u
Guthrijevoj knjizi." Peter Gandy; 
- Ne samo da amajlija
koja je pokazana u
Zeitgeistu i na naslovnici
ove knjige lažna,
nego je barem jedan autor te knjige znao
za to, ali je šutio o tome do sada.
To pokazuje neiskrenost
Zeitgeistovih Frekea i Gandya,
i diskreditira njihove
istraživanje i sposobnosti.
Richard Carrier: "Prvo, da vam kažem nešto
o Frekeu i Gandyu, ne preporučujem vam
tu knjigu i najbolje je da
ju nikada nitko ne pročita.
Samo je marginalno bolja
od Persey Gravejev rad.
Njihovo istraživanje je
ključan dio šarlatanstva
i citati njihovih
izvora su minimalni
i problematični. Ne može
se znati što su pogodili
a što slagali dok ne
pregledate sve izvore
koje su citirali, zbog
toga je njihova knjiga
beskorisna. Morao sam
uzeti Frazerovu knjigu
da vidim postoji li bilo
što točno u toj knjizi.
Ako već moram ponovo sve
sam istražiti, zašto onda
i čitati ju, kada već
morate sve sami ponovo
istražiti." - Edward Carpenter
je bio citiran 8. put
ali teško da je kvalificirani stručnjak
za temu, bio je socijalistički pjesnik,
filozof i rani gay aktivist u
kasnim 1800-tim godinama.
Thomas Dome je bio citiran 19.
put u Zeitgeistu,
njegovo djelo "Mitovi
Biblije" i paralele
sa drugim religijama. Jedan istraživač
odgovara: "U poglavlju 28, stranica 282
Doneove knjige, on iznosi
tvrdnje o stvarima
koje ste vi spomenuli
o paralelama između
Isusa i Krishne. On daje privid da ima
dokumentaciju za svoje tvrdnje o tome
da je Krishna bio razapet i
da je uskrsnuo, na primjer,
u produženim fusnotama. Ali kada provjerite
fusnote, niti jedna se ne odnosi
na originalni dokument kao na izvor,
nego na drugo poglavlje u istoj knjizi!
U slučaju date tvrdnje (za
kršćane), uskrsnuće (poglavlje 23)
on zatim dokumentira svoje
izjave o Krishni (stranica 215)
u još jednoj fusnoti, i ponovo, ne vode
na originalni dokument bilo koje vrste
nego na knjige drugih akademika: Higginsov
"Anacalypsis" i "Azijski istraživači."
Uspio sam pronaći knjigu
Azijski istraživači
i uspio sam pronaći tamo
samo jednu rečenicu
u kojoj autor (nepoznati) jednostavno
navodi, skoro kao misao koja mu je prošla
kroz um o tome da je Krishna
možda umro i vratio
se na svoje nebesko mjesto.
Kakav argument
a još manje dokaz je to?! Jasno, Doane
daje divlje i maštovite tvrdnje ovdje."
Acharya S. autor "Urota protiv
Krista" je bila konzultant
za Zeitgeista, ali kada istražimo
njezin bibliografski materijal,
dokazano je da je to
bila krađa drugih izvora
citiranih u Zeitgeistovom
transkriptu.
Neki od Acharyjinih najcitiranijih
materijala dolazi iz "Šesnaest Svjetskih
Razapetih Spasitelja" od Kerseya Gravesa.
Svi navodi o 16. drugih spasitelja
koji sliče Isusu je najvjerojatnije
osnovano na ovoj knjizi.
Kako god, ova knjiga je nepouzdani izvor.
Čak je i ateist Richard Carrier kritizirao
knjigu: Knjiga Šesnaest Svjetskih
Razapetih Spasitelja je nepouzdana,
ali ne postoji sveobuhvatna kritika. Većina
akademika je odmah prepoznala da mnogi
njegovi pronalasci nemaju
potporu i odbacili
su Gravesa kao beskorisnog.
Naposljetku,
akademik koji rijetko
citira izvor je beskoristan
za imati kao referencu
čak i ako je u pravu."
U odgovoru na duga i detaljna
opovrgavanja Zeitgeista, Acharya S.
je nedavno odgovorila u kratkoj
desetominutnoj reklami za svoje knjige.
Analizirat ćemo neke njezine ideje o kojima
se nije prije razgovaralo u ovom filmu.
- "Zašto informacije u prvom dijelu
Zeitgeista nisu naširoko poznate?
Pa prvo, zbog zakona hule i
hereze, u nedavnoj prošlosti
ljudi su mogli izgubiti
poslove, prijatelje,
obitelji i čak i
živote zbog samo
preispitivanje kršćanske dogme.
To je uzrokovalo
da mnogi ljudi šute
po tim pitanjima."
- To je bio prvi izgovor Acharyje što
nema nikakve dokaze za svoje tvrdnje.
A nije prezentirala niti nikakav dokaz
kao izgovor zašto nema nikakav dokaz?
Zakoni i hule i hereze su bili
nametnuti od poganizirane
rimokatoličke crkve
kršćanima koji nisu htjeli
da slijede rimokatoličke
perverzne prakse.
I jedina informacija koju su tu
rimokatolici potlačili bila je Biblija,
zato što osuđuje njihova djela.
- "Također, većina tih informacija
se ne može pronaći
na engleski, nego se
pojavljuje u drugim
jezicima kao što su grčki,
latinski, njemački, francuski, sanskrt,
hebrejski i egipatski. Osim ako netko
može raditi sa tim jezicima, on ili ona
možda nikada neće sresti te činjenice."
- Sada Acharya kaže da
razlog zašto se ne može
potvrditi ono što je ona
rekla je zato što je sve
dobila iz drugih jezika, a
pošto ne možemo razumjeti
te jezike, ona će izbjeći
davati reference
potpuno.
- "Mnoge od tih paralela između Krista
i drugih bogova i boginja
antičkog svijeta
se ne mogu pronaći u enciklopedijama,
a čini se da većina apologa
tu dobiva informacije." - Sada ona
kaže da se činjenice ne mogu pronaći u
enciklopedijama i rječnicima, a ona ih
citira. Primijetite kontradikciju ovdje.
Acharya citira iste izvore
za koje tvrdi da se
ne mogu koristiti da se
potvrde njezine tvrdnje.
Njezinim vlastitim priznanjem, ona nije
stručnjak. - "Čitanje enciklopedije
neće nikoga učiniti stručnjakom."
- U 49. stranica ona citira
Wallacea Budgea 47. put, koji je
također citiran 5. put u Zeitgeistovom
transkriptu. Ali nepouzdanost
Budgeovog djela je prepoznata
čak i od Acharyje u fusnotama
jednog njezinom vodiča. Ona kaže:
"Svjesna sam debate u vezi djela dr.
Budgea, kontroverza za koju
neki kažu da predstavlja oblik rivalstva,
nerijetkog u akademskom svijetu
ili inače u svijetu. Osobno nisam pronašla
ništa neobično u njegovoj diskusiji
o egipatskoj religiji na
engleski, iako ne mogu
garantirati za ništa u
njegovom hijeroglifskom
rječniku, koji se smatraju
zastarjelima u sustavu prijevoda.
Ali opet se čini da su u cjelini
pouzdani." - "Akademici u
povijesti nisu bili toliko specijalizirani
i nisu uspjeli napraviti te veze sa
tim religijama, kao što moje istraživanje
pokazuje." - U stvarnosti, istraživanje
Acharyje ne demonstrira niti potvrđuje
te paralele, čak i nekršćanski kritični
akademici su odbacili istraživanje
Acharyje S. među kojima je
dr. Bob Price koji
kaže: "Ona ne preza da
izjavi kao hrabru činjenicu
ono što ispadne,
nakon što se pročešlja
kroz njezine izvore,
ili divlja špekulacija
ili složena mješavina
lanca kompliciranih
podataka otvorenih mnogim
interpretacijama. Jedna
od najintrigantnijih
tvrdnji opetovano u tim knjigama jeste to
da je među mitskim prethodnicima Isusa
kao razapetog Boga bili Buda, plavo-koži
Krishna i Dioniz. Ima li ikakva osnova
za te tvrdnje koje Murdock ispusti
kao tonu cigli. Ponovo, ona ne
objašnjava odakle takve
tvrdnje dolaze, a još manje
objašnjava zašto niti jedna
dostupna knjiga o Budi,
Krishni ili Dionizu ne
sadrži zapis o razapinjanju.
Kada Murdoch govori o
Uroti protiv Krista,
ona misli ozbiljno. Ona
uistinu vjeruje da su
se ljudi skupili i
skuhali rano kršćanstvo
kao u komediji na TV-u. - "Neke od
tih paralela između Isusa i drugih
bogova predstavlja
'misterije.' Takve
misterije da ponekada
nisu uredno zapisane."
- Ako te misterije nisu zapisane, onda
ne postoje dokazi. Ali nekako, Acharya
je napravila slučaj unatoč nedostatku
dokaza. - "Ja uključujem mnogo
pred kršćanskih primarnih izvora kao i
radove akademika sa visokim kredibilitetom
u svojim poljima." -
Zapravo, niti jedan od ovih
izvora ne datira iz
vremena prije kršćanstva.
"...ili djela akademika visokog
kredibiliteta. Na primjer, paralelu između
Krista i boga Attisa koji je bio
izložen u Zeitgeistu - spominju
dr. Andrew Fear, profesor
klasične i antičke
povijesti na Univerzitetu
u Manchesteru
u Engleskoj." - Čak i dr. A.T.
Fear, njezin izvor, kaže da
se uskrsnuće Attisa ne spominje do početka
4. stoljeća, inspirirano kršćanstvom,
a ne obrnuto; "Attis također, sa jakim
naglaskom na uskrsnuće čini se da je
zakaskao u kult, naglasak je na Halariji
jer slavljenje uskrsnuća Attisa počinje
se spominjati na početku 4. stoljeća NE.
Važno je zapamtiti da mi ovdje spominjemo
o periodu u stoljećima, a ne godinama.
Čini se da su oni bili izazvani da
odgovore na izazov kršćanstva."
Očigledno, ovo je bila
jedna od najjačih tvrdnji
Acharyje u potpori njezinih
'činjenica' jer je dospjela
u njezinu desetominutnu
reklamu, ali njezin
vlastiti izvor posramljeno
priznaje da su te
sličnosti između Attisa i Isusa
posuđene iz kršćanstva, a ne obrnuto.
- "Ideja da je majka
indijskoga boga Krishne
bila djevica, nije
naširoko poznata
i s toga je rečeno da je u krivu."
- Kao što
je pokazano ranije,
indijska literatura
govori upravo suprotno,
da je Devaki imala
sedmero djece prije nego
je Krishna bio rođen.
Bhagavad Gita je zatim bila
pokazana na ekranu što
vodi u zabludu zato što ne
postoji zapis u Bhagavad
Giti niti u Mahabharati
o djevičanskom rođenju
Devaki.
- "Trebamo imati na umu da plač
za primarnim izvorima služi da nas
podsjeti da su kršćani masovno
uništavali sve knjige koje nisu kršćanske.
Zapravo, uništili su ogromnu količinu
dokaza o kojima ovdje razgovaramo."
- Ponovo, daje izgovor što nema dokaze
za svoje tvrdnje i upozorava nas
protiv onih koji bi tražili takve dokaze.
Bez dokaza za Isusov mit,
koncepti astroteologije su beznačajni.
- "Dok je istina da mudraci, magi ili
kraljevi nisu pobrojani u Novom Zavjetu,
njihovi darovi jesu, bilo ih je 3.
kao što Matej 2:11 piše."
- Jedini problem sa njezinom
interpretacijom ovdje ne određuje koliko
je mudraca bilo. Na primjer, u 2.
Ljetopisa 21:3 postojala su također
tri dara, srebro, zlato i dragocjene
stvari pružene sinovima Jehošafatovim.
Ali nisu bila tri donatora, nego jedan.
Moglo je biti
mnoštvo mudraca, Biblija ne spominje
koliko je bilo mudraca zato
što to nije bitno, iako Acharya želi da
to bude bitno. Pošto rođendan na 25.12.
i tri kralja su toliko ključna za njezinu
tezu, ona će na sve načine pokušati
da to uklopi. Također ne
postoji rani kršćanski
zapis o trima
zvijezdama u Orionovom
pojasu, koje su bile poznate
kao mudraci, što ona navodi.
Masonerija, Teozofija i New Age
- Sada ćemo dokazati
kako su moderni
predlagatelji teorije
mita o Isus i izvori iza
Zeitgeista i rad Acharyje S.
zastupnici masonske sekte,
teozofije i New Age-a, što su vrlo
slični sustavi vjerovanja, čiji je cilj
kao i onaj Zeitgeistov, a to je
eliminacija kršćanstva i utopijsko
društvo, ili raj, kako je prezentirano
u dodatku Zeitgeistovog filma.
U jednom od njezinih online članaka zvanom
"Evanđelje prema Acharyji S." - ona
izjavljuje: "Možda đavao donosi
mir, a ne mač, čovječanstvu.
Kada se uzme u obzir koliko je ljudi
ubijeno u ime Boga, a ne đavola,
možda svijet štuje pogrešno božanstvo."
- Ona također izjavljuje: "Đavao je bog."
- U Zeitgeistu su također
citirani Godfrey
Higgins, Albert Churchwood
je citira 6. put,
i Manly P. Hall, citiran 5. put.
Svi oni su članovi masonskog
tajnog društva. Manly P. Hall, mason 33.
stupnja, na stranici 48.
svoje knjige "Izgubljeni
ključevi masonstva"
sljedeće: "Kada mason
nauči da je ključ
ispravne primjene generatora
žive moć, ključajuće energije
Lucifera su u njegovim rukama."
- Lucifer je ime
koje je često pripisano Sotoni u
kršćanskoj vjeri. Ime označava
palog anđela i spominje se u
specifičnom retku Biblije, Izaija 14.
Govori o nekome kome je dadeno
ime 'jutarnja zvijezda'
kao 'pao sa neba.' Na
latinski, riječ Lucifer
je oznaka ili simbol
za jutarnju zvijezdu,
planetu Veneru i njezinu pojavu pred zoru.
Iako se čini da Acharya
S. ignorantno i olako predstavlja
hipotezu obožavanja đavola,
i da će đavao donijeti mir čovječanstvu,
njezini izvori kao što su Manley P. Hall
i H.P. Blawatski su mnogo hrabriji
u iskazivanju vjernosti đavolu,
Sotoni ili Luciferu. Oni ne samo
da su vjerovali u đavola, nego su
posvetili svoj rad palom anđelu Sotoni i
njegovim lažima. Drugi mason koji je često
citiran od strane Acharyje S.
je Albert Pike koji se smatra
jednom od najboljih tumača svih masonskih
rituala. On je držao najviši ured
masonstva Škotskog obreda
i ponovo napisao sve
njihove rituale koji se
i danas prakticiraju.
Pike je najbolje poznat po svojoj
knjizi "Morali i dogma" koja se može
pronaći u knjizi Acharyje. On je rekao:
"Masonska religija bi trebala biti,
od svih nas polaznika najvišeg stupnja,
održavana u čistoći Luciferove
doktrine. Kada Lucifer ne bi bio Bog,
da li bi ga Adonaj (Bog kršćana)
i njegovi svećenici klevetali?
Da, Lucifer jeste Bog
i nažalost, Adonaj je također Bog.
Prava i čista filozofska
religija je vjera u Lucifera, jednakog
Adonaja; ali Lucifer, bog svjetla
i bog bogova se bori za
čovječanstvo protiv Adonaja, Boga
tame i zla." - Osim Acharyje S.
koja citira Geralda
Masseya u svojem djelu, Massey je glavni
izvor u Zeitgeistu koji je citiran
30. puta u filmu. Iako Acharya S.
zavisi na njegovom radu da podrži
većinu svojih ideja i zaključaka,
Massey nije bio učen egiptolog.
Njegov rad nikada nije bio prihvaćen
na polju egiptologije. Njegove ideje
poput ideja Acharyjinih su izmišljene
teorije koje nemaju podršku kritičara.
Gerald Massey je poznat po svojem
djelu "Povijesni i mitski Krist."
Također je bio uvježbani druid i
teozof, i pisao je za teozofski
magazin zvan Lucifer, koji je izdala H.P.
Blawatski.
H. P. Blawatski, još jedan izvor citiran
u Zeitgeistu i od strane Acharyje S.
je bila okultist i mistik. Ona
je auto knjige "Tajna doktrina,"
i osnivač teozofskog društva, mješavine
istočnjačke religije, okultnih
špekulacija i gnostičkog
tumačenja kršćanstva. U riječima
J. H. Russela, dio tog učenja je:
"Sav život je u osnovi jedno
sa životom vrhovnog postojanja."
- U Pasadeni u Kaliforniji
ured teozofskog društva
objašnjava: "Primarna ideja je
esencijalno jedinstvo svih bića.
Život je prisutan posvuda po svemiru
zato što potiče iz istog, nespoznatljivog
božanskog izvora." - Te ideje
su ponovljene u pokrenu Zeitgeist.
- "Zeitgeist pokret je zapravo
aktivizam projekta Venere." - Rješenje
za posrtajuću globalnu ekonomiju
koju nudi dodatak Zeitgeista jeste
projekt Venus. Venus je također poznat
kao jutarnja zvijezda, sinonim za Lucifera.
U Tajnoj doktrini
Blawatski piše: "Lucifer je božansko
i zemaljsko svjetlo, sveti duh
i Sotona u jednom u isto
vrijeme." Također je napisala:
"I sada je dokazano da je
Sotona, ili crveni vatreni zmaj
ili gospodar fosfora ili Lucifer ili
Svjetlonoša je u nama. On je naš um
i naš iskupitelj, naš
inteligentni osloboditelj
i spasitelj od toga da
postanemo životinje."
- Kao što su Zeitgeist i Acharya S.
u većini
svojeg materijala
citirali Blawatski,
nacistički pokret je također pronađen
u teozofiji i pisanjima Blawatski.
Knjiga Tajna doktrina od Blawatski
koja je citirala Acharya S. u filmu
Zeitgeist poznata je po tome što je bila
inspiracija Adolfu Hitleru, naročito
prema njegovoj ideji o superiornim
i inferiornim rasama. U sekciji 3.
knjige "Ključ teozofije" od Blawatski,
onda piše o tri objekta teozofije.
1. - Stvoriti jezgru univerzalnog
bratstva čovječanstva bez
razlike rase, boje ili vjere. 2.
- Promovirati proučavanje
arijskih i drugih Pisama svjetskih
religija i znanosti." Ona također piše:
"Teozofsko društvo s toga nije politička
organizacija. Zasigurno nije.
Ono je internacionalno u svakom smislu i
njegovo članstvo čine ljudi i žene svih
rasa, vjera i razmišljanja
koji rade zajedno
na jednom cilju -
poboljšanju čovječanstva,
ali kao društvo ne sudjeluje niti u
jednoj političkoj ili nacionalnoj
stranki." - Primijetite sličnosti
ciljeva Zeitgeist pokreta
koje je izjavio Peter Joseph: "Zeitgeist
pokret nije politički pokret, nije
prepoznat od vizionara kao što su
nacije, vlade, rase, religije ili
vjere, nego vidimo svijet kao jedan
organizam, sa ljudskom vrstom kao
jednom obitelji. Ono što
projekt Venus predstavlja
i što Zeitgeist pokret
odobrava, može se
sumirati u aplikaciji znanstvene
metode za socijalnu brigu."
- Današnji New Age pokret se može
ispratiti do H. P. Blawatski
i osnutka teozofskog društva.
Uzvišena učenica od Blawatski,
Alice Bailey razvila je učenja Blawatski
u organizirani sustav i iskovala
termin New Age. Bailey je učila da
čovječanstvo mora dosegnuti prosvjetljenje
shvaćajući svoju božanstvenost. Baileyeva
učenja danas živim održava Lucius Trust,
organizacija koja se u originalu
zvala "Lucifer izdavaštvo."
Zato što je Bailey smatrala Lucifera
palog anđela kao pozitivnog vladara,
kao i Blawatski koju i citira
kao veliku učiteljicu. Iako Acharya S.
nije teozof,
mason ili druid kao njezini
izvori, ona pokazuje odanost
New Age pokretu, što nije drugačije.
Na stranici 416. knjige
Urota protiv Krista ona kaže: "Unatoč
ocrnjivanju takozvanog New Age pokreta,
činjenica je da mi zaista ulazimo u novo
doba. Vrijeme o kojem govori Evanđelje
je vrijeme ribe, i kroz
dvoličnost, prisilu i klanje,
riblji 'bog' Isus, solarni
avatar je zaista bio sa nama
ali sada je kraj tog doba i njegovo vrijeme
je završilo, kao što Hancock kaže:
"Mi živimo danas u astrološkoj
ničijoj zemlji na kraju doba ribe
na ulazu u novo doba (New Age)."
- Zeitgeist film
otvara sa Jordan Maxwelovim "Unutarnji
svijet okultnog": "Što više
krenete istraživati što
mislimo da razumijemo
odakle smo došli i što
mislimo da radimo, više
uviđamo da smo slagani." - Maxwell
je bio također pod jakim utjecajem
H. P. Blawatski i teozofijom: "Blawatski
- da, čitao sam sve njezine
knjige, mislim da je njezino
najbolje djelo 'Isis otkrivena'
drugi dio, što je teologija.
To je bilo iznimno djelo. Ja mislim da
Blawatski, ruski mistik, je bila vrlo mudra
i učena dama." 
Ovaj glavni autoritet iza Zeitgeista
i zagovaratelj New Agea, Jordan
Maxwell vjeruje da su
ga na zemlju postavili
vanzemaljci da osnuje svoju novu
religiju. On je također jedan od izvora
Acharyje za Urotu protiv Krista.
- "Dva svjetleća objekta došla
su vrlo sporo, nisu letjeli
samo tako, nego kao da su
elektronički ili magnetno plutali
i dok su doplutali iznad
moje glave, još pet
ih je došlo iza njih i u
tom trenutku, totalno sam
poludio. Odlučio sam da iznajmim
kabriolet i odvezao sam se
do Area 51. sam, nitko nije znao
za to i vratio sam se na mjesto
gdje sam imao to iskustvo sam.
Mjesec dana poslije,
na početku ljeta, dobio sam poziv
od mojeg izdavača koji živi u Nasca
u San Diegu i on mi
govori o toj mladoj dami
koja može ljude vratiti
u sjećanje na prošli
život. I rekao mi je
da moram otići vidjeti
tu curu, ona je senzacionalna. I ona kaže,
reći ću vam samo što ona kaže, ona kaže:
"Oni su napravili plan i donijeli
su te ovdje da učiniš nešto,
i... na kraju ćeš biti
njihov glasnogovornik. Oni će kroz tebe
govoriti, iskoristit će
tebe da govore kroz tebe."
- Na kraju, najvažnija promjena
mora se dogoditi prvo u vama.
Prava revolucija je revolucija svijesti. 
Svatko od nas prvo mora eliminirati
materijalističku buku koja nas dijeli
za koju smo uvjetovani da mislimo
da je istinita. Dok otkrivanje
i povećavanje i usklađivanje
sa signalom koji dolazi iz
našeg čistog empirijskog jedinstva.
Na vama je."
- "Zavisi o vama, a ne o nekom drugom.
Vi sami ste učitelji
i učenici i gospodari, i
dobri i zli, vi ste sve!"
- Masonstvo, teozofija, New Age i
Zeitgeist pokret svi predstavljaju
nemilosrdnu potragu prema
uzdizanju sebe kao
boga i integraciju sveg
znanja i duhovnosti
da bi se stvorilo utopijsko društvo
gdje je sve jedan i jedan je sve.
Biblija je također u direktnom sudaru s
ovim pokretom zato što u kontrastu ona uči
da sve nije jedan, sve nije
Bog i ljudska bića nisu Bog.
Zeitgeist pokret i projekt Venus
utopije teoretski eliminira
taj problem grijeha i ljudske deprivacije
govoreći da grijeh, u osnovi,
zlo i zločin nije uzrokovan slobodnom
voljom individualca, nego proizvod
društva, iskustva i novca. - "Ne postoji 
nešto kao što je kriminalac.
Kao što smo
objasnili, monetarni
sustav proizvodi korupciju
samim svojim konstruktom.
Što se tiče današnjeg
društva, najosnovniji uvjet
za uvredljivo ponašanje
je izvedeno iz monetarnog sustava."
- Za razliku, Biblija uči
da je kriza čovječanstva uzrokovana
zlom i grijehom čovječanstva.
Zeitgeist pokret krivi novac za
uvredljivo ponašanje, dok Biblija
uči da je ljubav prema novcu
uzrok sveg zla. Uzrok grijeha
vidi u slobodnoj volji individualca
i izboru. Doktrine tih pokreta
zauvijek eliminiraju otklanjaju bilo
kakvo ujedinjavanje sa kršćanima.
Jedino rješenje tog problema je
iskorjenjivanje kršćanstva. Kao što je
Acharya S. napisala na stranici 416. u
svojoj knjizi. Citiram Zeitgeistov izvor,
Edward Carpenter: "Što se tiče
uloge kršćanstva u tom New Age-u,
Carpenter izjavljuje: "Kršćanstvo s toga,
kao što kažem, ili mora pristupiti
i priznati svoje porijeklo
iz velikog Reda prošlosti,
tražiti da rehabilitira to i da ponese
čovječanstvo još jedan korak naprijed
na putu evolucije, ili mora nestati.
Nema alternative."
Uskrsnuće
Apostol Pavao citira uskrsnuće
Isusa iz mrtvih i njegov
Efekat na cijelo čovječanstvo kao
dokaz da Bog postoji, da je Isus
Njegov Sin i da je iskupljenje svih
onih koji slušaju Boga i Njegovu Riječ
osigurano njegovim osobnim trijumfom
nad smrću. Očigledno, pokret Zeitgeist
će etiketirati uskrsnuće
kao da je još jedan
mit, kao što su i sa
Isusovim postojanjem.
- "Kardinalna doktrina kršćanske
vjere je smrt i uskrsnuće Krista.
To je toliko važno da Biblija sama
izjavljuje: "I ako Krist nije uskrsnuo,
uzalud je i naše propovijedanje, kao
i naša vjera." 1. Korinćanima 15:14
- Lako je uzeti prošli stih iz Pavlovog
pisma Korinćanima iz konteksta,
kada nije citiran u cijelosti. Pavao je
uspostavio tvrdnju u opovrgavanju onih
koji su rekli da nije bilo uskrsnuća,
iako Isus jeste uskrsnuo. Pavao je rekao:
"Ali sada je Krist uskrsnuo iz mrtvih,
prvina usnulih!" 1. Korinćanima 15:20
Opet, vrlo je teško shvatiti tako zapis
doslovno, jer ne samo da nema primarnih
izvora koji zapisuju taj natprirodni
događaj u sekularnoj povijesti, svjesnost
o ogromnom broju pred-kršćanskih spasitelja
koji su također umrijeli pa uskrsnuli
od mrtvih, instantno stavlja priču u
mitološki kontekst, asocijacijom."
- Također, tvrdnja da nema primarnog izvora
koji zapisuje taj natprirodni događaj u
sekularnoj povijesti je netočna. Za razliku
tvrdnje Zeitgeista o Isusu kao mitu,
Novi Zavjet koristi primarne izvore.
Pisci Novog Zavjeta su pisali
kao očevici, informacije iz prve ruke.
U dodatku biblijskim izvorima
četiri Evanđelja su primarni i
autentični izvori za život Isusa.
Richard Bakum, profesor Novog Zavjeta
na Univerzitetu Saint Andrew
u Škotskoj napisao je u svojoj
knjizi 'Isus i očevici' sljedeće:
"Evanđelja su napisana
po živom sjećanju
događaja kojih su se sjećali.
Markovo Evanđelje
je napisano za vrijeme
mnogih svjedoka, dok su
sljedeća tri kanonizirana
Evanđelja napisana u
periodu kada su živući očevici postajali
rijetki, točno u ono vrijeme kada
bi njihovo svjedočanstvo nestalo sa
njima da ga nisu zapisali. To je
vrlo važna činjenica popraćena ne
samo ranom datiranju Evanđelja,
nego i onih opće prihvaćenih. Zamišljamo
kako tradicije prolaze kroz mnoge
umove i usta prije nego su došle do pisaca
Evanđelja, ali period koji je u pitanju
je zapravo period jednog dugog života.
Podjela crkve
- "Religiozno uvjerenje
je uzrokovali više
konfrontacije i konflikta
nego bilo koja druga
ideologija. Kršćanstvo samo ima 32 000.
različitih podgrupa."
- Biblija uči kršćane da budu ujedinjeni
u ljubavi, bez obzira koliko
kršćana se ponaša drugačije. U vezi
crkvenih podgrupa, apostol Pavao je
govorio protiv korinćanske crkve što
je pravila razdjele, govoreći da je
zabranjeno činiti takve stvari u 1.
Korinćanima 3:3-11;
Zaključak
- "Kršćanstvo, kao i svi drugi teistički
sustavi vjerovanja je prevara doba."
- Naprotiv, prvi dio filma
Zeitgeist je u svakom pogledu
PREVARA. Taj film tvrdi da
predstavlja autoritativnu istinu
o onom što kršćanstvo i poganske
religije uče, a pravo akademsko
istraživanje i školstvo napadno
opovrgava veliku većinu tih tvrdnji
i jako podržava povijesno kršćanstvo.
U slučaju Josephovih
ludih astroloških i povijesnih
tvrdnji, uistinu nema ništa
novo pod suncem.
- "Slučaj koji je dao Zeitgeist o knjizi
Otkrivenja i zadnjih dana je važan
zato što ovaj konstantan govor ovih
evangeličkih kršćana može zapravo i
Armagedon pripremajući kršćane da idu
u borbu. I ja čvrsto vjerujem da
ne smijemo dopustiti da se to dogodi."
- Bilo tko, tko izjavljuje da
je kršćanin i ide u borbu, kao što je
Acharya rekla je vuk u ovčjoj odjeći.
Lažni prorok, koji je prepoznat po svojim
plodovima, kako kaže Isus u Bibliji.
Isus je razoružao svakog kršćanina
svojim riječima Petru, kada je rekao:
"Odloži mač u korice, jer svaki koji se
mača laća, od mača gine." - Iako
je mnogo ratova vođeno u ime
kršćanstva, ti ratovi su bili u direktnom
neposluhu Isusovim zapovijedima.
Isus je rekao: "Blago se
mirotvorcima, jer će se zvati
sinovi Božji." Isus je
učio da blagoslivljamo
one koji nas proklinju
i da volimo
neprijatelje. Biblija kaže da Bog mrzi
ljude koji vole nasilje u Psalmu 11:5;
Ivan Krstitelj je rekao: "Ne činite
nikome nasilja!" U Luka 3:14;
S toga Biblija ne daje iznimku
kršćanima da idu u borbu,
nego da budemo poslušni njezinim učenjima.
Često, ljudi ne razumiju
razliku između Starog Zavjeta i Novog
Zavjeta. Novi Zavjet je Božje Otkrivenje
svim ljudima kroz Isusa Krista
Njegova Sina. Stari Zavjet
je bio simbol i sjena Židovima od
Novog Zavjeta koji je dolazio.
Obrezanje je bilo simbol duhovnog
obrezanja u srcu. Solomonov hram
je bio simbol duhovnog hrama Crkve.
Stari Zavjet je imao Zakone
napisane na kamenim pločama, dok
Novi ima Isusove Zapovijedi
zapisane u srca njegovih ljudi.
Fizičke bitke u Starom Zavjetu su
bile simbol duhovnog ratovanja
protiv grešnog tijela
što ne uključuje fizičko oružje ratovanja.
Nasuprot tumačenju Acharyje,
knjiga Otkrivenja je jasna i zvijeri
ili zlom carstvu je pružena
moć nad svim nacijama
da ide u rat protiv
kršćana i da ih nadvlada,
Isus je autoritativno rekao Pilatu:
"Kada bi moje kraljevstvo bilo od
ovoga svijeta, moje bi se sluge borile."
- Implicirajući da njegovo kraljevstvo
nije od ovoga svijeta, i zato
se prave sluge Isusove ne bore.
Isus je također je rekao: "Od dana Ivana
Krstitelja do danas, kraljevstvo nebesko
trpi nasilje i nasilni ulaze silom."
Jedini način da se prepozna
pravi kršćanin, prema Bibliji, je prema
njihovoj ljubavi jer Bog jeste ljubav.
Bez obzira zove li se netko
kršćanin ili ne, Isus je rekao:
"Riječ koju sam govorio, sudit
će im u Posljednji Dan!"
"Blagoslov i slava, i mudrost,
i zahvalnica, i čast, i moć i
snaga Bogu našemu u vijeke vjekova.
Amen." Otkrivenje 7:12
