
English: 
Professor Dave again, let's continue
discussing the Heisenberg uncertainty principle.
We know that the
Heisenberg uncertainty principle limits
what can be simultaneously known about
the position and momentum of a quantum
particle like an electron, but there is
another set of complimentary variables
that abide by this principle, so we must
also investigate how the uncertainty
principle relates to energy and time.
We can restate the principle mathematically
just as we did before, but instead of x
and p, let's put E and t, leaving the rest
the same. What this says now is that the
uncertainty in the energy of a particle
in a certain state times the uncertainty
in the interval of time that the
particle inhabits that state is greater

Romanian: 
Profesorul Dave încă o dată, haideți să continuăm
să discutăm despre principiul de incertitudine al lui Heisenberg.
Știm că
principiul de incertitudine al lui Heisenberg limitează
ceea ce poate fi știut simultan despre
poziția și impulsul unei particule
cuantice cum ar fi un electron, dar mai există
un set de variabile complementare
care respectă acest principiu, astfel că
trebuie să investigăm cum se aplică principiul
de incertitudine energiei și timpului.
Putem să rescriem principiul, matematic,
așa cum am făcut-o și înainte, dar în loc de x și
p, să scriem E și t, lăsând restul
neschimbat. Ceea ce spune acum este că
incertitudinea în energia particulei
într-o anumită stare înmulțită cu incertitudinea
în intervalul de timp în care
particula se află în acea stare este mai mare

English: 
than or equal to h over 4 pi. If the
uncertainty in one of these parameters
is very small, that is to say if one of
the two values is very certain, the other
becomes increasingly uncertain, so if we
know the precise energy of a particle, we
don't know how long it has that energy.
If we know precisely how long a particle
exists in a certain state, we don't know
how much energy it possesses.
An immediate ramification of this concept
brings us possibly the hardest pill to
swallow in all of modern physics, the
idea of quantum fluctuation. Since it is
the case that the shorter the lifetime
of a particle, the greater the
uncertainty in the energy of the
particle, it becomes possible for
particles to come into existence from
nothing, completely without cause,
provided that they exist for
inconceivably short durations of time.
We call these virtual particles. While it
seems like this just can't be true, that

Romanian: 
sau egală cu h supra 4pi. Dacă
incertitudinea unuia dintre acești parametri
este foarte mică, adică
dacă una dintre valori este foarte bine determinată, cealaltă
devine din ce în ce mai incertă,
deci dacă știm valoarea exactă a energiei particulei,
nu știm cât de mult timp va avea acea energie.
Dacă știm precis cât de mult timp o particulă
există într-o anumită stare, nu știm
câtă energie are.
O consecință imediată a acestui concept
ne duce către, probabil cea mai greu de conceput
idee din toată fizica modernă.
Ideea de fluctuație cuantică. Din moment ce
cu cât particula are un timp de viață
mai mic, cu atât mai mare
este incertitudinea în energia
particulei, devine posibil ca
particulele să apară
din nimic, fără nicio cauză,
cu condiția să existe
durate timp foarte scurte.
Le spunem particule virtuale. Deși
pare că nu poate fi adevărat, că

Romanian: 
violează cauzalitatea și tot ceea
ce credeam despre Univers,
fluctuațiile cuantice ale particulelor virtuale
sunt necesare pentru a explica un număr
de observații, cum ar fi efectul Casimir.
Când două plăci neutre sunt plasate
într-un vid perfect la o distanță foarte
mică una de cealaltă, vor fi
în cele din urmă împinse una spre cealaltă.
Nu poate fi din cauza gravitației sau
a forței electromagnetice, trebuie să
înțelegem că sunt mai multe particule
virtuale care apar în exterior
pe fiecare latură a plăcilor
exercitând o forță asupra lor decât
în între plăci,
așa că forța rezultantă împinge plăcile una către cealaltă.
Particulele virtuale apar întruna, oriunde
în Univers, fiind menținute de
energia împrumutată care este restituită
înapoi când acestea se anihilează în
următoarea fracțiune de secundă. Prin acest fenomen,
înțelegem că spațiul gol nu este de fapt gol
deloc, este o substanță reală.

English: 
it violates causality and everything we
thought we knew about the universe,
quantum fluctuation of virtual particles
is necessary to explain a number of
observations, such as the Casimir effect.
When two completely neutral plates are placed
in a complete vacuum just a tiny distance
away from one another, they will
eventually be pushed together.
This can't be due to gravity or the
electromagnetic force. Instead, we must
understand that there are more virtual
particles coming into existence on
either side of the plates and imparting
some force onto them than there are
between the plates, so the net force
pushes the plates together. Virtual
particles arise all the time, everywhere
in the universe, subsisting on borrowed
energy that is returned when they
annihilate a tiny fraction of a second
later. Through this phenomenon, we
realized that empty space is not empty
at all, it is actual substance unto

Romanian: 
Numim această proprietate a spațiului
spumă cuantică, o mare de probabilități
în care particulele virtuale se manifestă
și „dau în clocot”. Din acest motiv, spațiul gol
are de fapt o energie măsurabilă. Aceasta
se numește energia punctului de zero și
aduce câteva informații clarificatoare despre cea de-a treia
lege a termodinamicii. În
fizica clasică, știam că orice sistem,
inclusiv Universul, nu poate fi răcit
până la zero absolut într-un număr finit
de pași, însemnând că zero absolut,
absența completă a energiei
cinetice, nu poate fi atins. Acum știm de ce.
Pentru că mereu va fi o cantitate oricât de mică
de energie conținută irevocabil
de spațiul însuși, prevenindu-ne
să îndepărtăm acele miimi de
Kelvin. Până în momentul de față
ar trebui să fiți destul de confuzi,
probabil să aveți o criză existențială. Dacă
nu e așa, s-ar putea să nu fi fost
atenți, așa că mai bine vă întorceți și

English: 
itself. We call this property of space
the quantum foam, a sea of probability
from which virtual particles manifest
and froth. Because of this, empty space
actually has measurable energy. This is
called the zero-point energy, and it
sheds some additional light on the third
law of thermodynamics. In classical
physics, we understood that any system,
including the universe, can never be cooled
to absolute zero in a finite number of
steps, essentially meaning that absolute
zero, a complete absence of kinetic
energy, can't be reached. Now we know why.
Because there will always be the tiny
amount of energy irrevocably contained
by space itself, preventing us from
peeling away those last few thousandths
of a Kelvin. By now you should feel
sufficiently confused, possibly on the
brink of existential crisis. If this
isn't the case, you may not have been
paying attention, so you'd better go back

Romanian: 
vizionați încă o dată. Dacă însă
simțiți că realitatea se îndepărtează de voi,
felicitări, aveți oarecum idee
despre cum era să fii
fizician la începutul secolului XX.
E incredibil că doar în câteva
decenii, am trecut de la a crede că fizica
este în mare parte completă la a
avea întregul domeniu dat peste cap, punând probleme
chiar și celor mai străluciți
din domeniu, ca Albert Einstein,
încât aceștia nu știau cum să o abordeze.
Dar înainte de această nebunie cuantică
au existat acele trei lucrări esențiale
ale lui Einstein, în 1905. A existat una
pe tema efectului fotoelectric care
a început această nebunie, dar a mai fost una
ce trata relativitatea restrânsă care este, de asemenea, de o importanță
crucială. Haideți să vorbim despre asta data viitoare.
Vă mulțumesc pentru atenție, prieteni. Abonați-vă
la canalul meu pentru mai multe filmulețe educative, sprijiniți-mă
pe patreon pentru a continua să creez conținut și
ca întotdeauna, îmi puteți scrie oricând email la:

English: 
and watch again. If you do indeed feel
reality spinning away from you,
congratulations, you have a small window
of insight into how it felt to be a
physicist in the early 20th century.
It's incredible to think that in just a few
decades we went from thinking physics
was essentially complete to having the
entire field turned on its head, leaving
even the most brilliant people in the
field, like Albert Einstein
unable to know what to make of it.
But before all of this quantum insanity
there were those three quintessential
papers by Einstein in 1905. It was the
one on the photoelectric effect that
started this mess, but there was another
regarding special relativity that is
also crucial. Let's talk about that next.
Thanks for watching, guys. Subscribe to my
channel for more tutorials, support me on
patreon so I can keep making content, and
as always feel free to email me:
