Filmoviva
LJUBIMAC
Dobro jutro, društvo.
Kako je? Bejli, šta ima?
Šta ima? cui, Votsone, kako je?
Lepo izgledate. Kvini, Raskal.
Hocete hranu? Smažite to.
Tako je, to je sve
što cete dobiti. Vode?
Kako si? Vidi je. Dobro je, Leksi.
Nazad, nazad.
Veliki psu, veliki psu.
Holi, zar ne? Holi Garling.
cao. Kako si? -cao,
izvini, da li se poznajemo?
Ja sam, Set. Srednja
škola Vest Bruk.
Jesmo li išli u razred zajedno?
Ja sam godinu stariji.
Nismo se družili,
ali znao sam ko si.
Znao si? -Naravno, svi su znali.
Nisam sigurna. -Znaci,
sada si pisac?
To je super. -Da.
Ova uniforma konobarice,
je samo maska. -Ubedljivo je.
Hteo sam da narucim sladoled.
Sa ekstra prelivom.
-Ne bi bio prvi.
Ovo je moja stanica. -Tvoja?
-Drago mi je što sam te opet srela.
Takoðe. Ako nisi zauzeta...
...Na kafu.
Evo me.
Nejt, da te pitam nešto.
Da postoji neka devojka,
i hoceš da te primeti...
Jesi li ozbiljan? -Da.
-Sranje, ne znam.
Ne znam kakvu igru igraš. Zašto pitaš
mene? -Izvini. -cekaj, sviða ti se?
Govorimo o devojci? -Da, devojci.
Sviða mi se. -Dakle, samo
budi siguran u sebe.
covek koji je siguran u sebe,
zna kako da ih nasmije.
Reci im kakav dan is imao. Ponašaj se
kao da ti je stalo. Nije to misterija.
Da budem siguran, zanimljiv,
da ih nasmejem. Razumeo.
I nemoj više da me ispituješ takva
sranja. Ti i ja nismo takvi. -Super.
Set, doktoru Džesupu je potrebna tvoja
pomoc. Uspavljuje psa iz boksa 34.
Divan si momak. Ali ako ne
možeš da radiš svoj posao,
naci cu nekoga ko može. Jasno?
-Ona je zaista dobar pas.
Leksi, stvar je u tome,
mi jednostavno...
Leksi, kako je?
Hoceš u šetnju?
Dobra devojka. Uzbuðena si,
zar ne? U redu. Idemo.
U redu, dobar si ti pas.
Dobro si? -Da, samo
ona je dobar pas.
Dobro je, Leksi. -Ako je želiš,
uvek možeš da je zadržiš.
U mojoj zgradi nisu dozvoljeni
ljubimci. Strogo su zabranjeni.
Jebeno pronaði novo mesto. -Sa 9 $
po satu? Srecan sam što imam vodu.
U tome je tvoj problem.
Nemaš inicijativu.
Radi se o tome da u tvojm godinama
još uvek radiš u ovakvoj rupetini.
Ako nešto želiš u životu,
to moraš i da uzmeš.
Dakle, šta ce biti? Ako
je želiš, tvoja je.
Uradi to vec jednom.
Dobro, Leksi. Evo ga.
Dobar si ti pas. Budi
mirna. Dobar pas.
Holi, u koje vreme rucaš?
Kada rucaš? Ja rucam u13h.
13h. cao.
Secaš me se? Tako je.
Sto za jednog, dok sam
ovde, ali pitao sam se
da li bi htela na veceru kasnije. Ne
znam za tebe, ali ja volim morsku hranu.
Voliš? Da, to je sve što
jedem. Morska hrana...
Ima jedno mesto,
ima jedno mesto...
Ima jedno mesto u
Vilširu, po imenu Krab Džoint.
Znaš? Da, mogli bi... Veceras?
Holi, kako je?
cao. Bilo gde? -Da, može
bilo gde. -Hvala.
Kako si? Ja sam Holi.
Poslužicu te danas.
Mora da si pisac.
-Molim? -Pisac.
Maskiranje iz autobusa.
Sreli smo se pre par dana u
autobusu. Ja sam Set. -Žao mi je.
Moje pamcenje, je ravno nuli.
Znam, samo to što želite da cujete
od konobarice. -Ne, u redu je.
Hoceš li da pocneš sa
necim? Predjelo? -Da...
Pocnimo... Pocnimo sa vodom.
A dok se vratiš, znacu.
Voda. Jedna voda, može.
-Sviða mi se tvoja kosa.
Izgleda drugacije nego u
autobusu. Lepa je. -Hvala.
Ne bi trebala da se osecaš
nesigurna oko toga...
Dobra je frizura. -Zašto ne
pogledaš meni,
a ja cu ti doneti vodu. -Da. Pita.
Pita od jabuka.
Kako ide? -Set. -Šta je to?
Set. Zovem se Set.
-Kakve je hrana, Sete?
Dobra, kvalitetna. Zapravo,
imam pitanje za tebe.
Voliš li Bena Foldsa? Zato što
imam karte za njegov koncert,
a devojka sa kojom sam trebao
da idem, nije mi devojka,
ne može. Zanima me da
li bi možda htela,
da ideš? -Žao mi je, ne mogu.
-Ne volim da idem sam na koncerte,
osecam se cudno, tako da
možda... Ništa bitno, bez pritiska.
Mogli bismo ici. Ne mora
to da bude sastanak niti slicno.
Stvar je u tome što vec imam
momka, tako da... -Nemaš.
Samo cu ostaviti ovo. Hvala što
si došao. -Pricekaj na trenutak.
Napolju je covek. -Da li je
zgodan? -Kler, ozbiljna sam.
Ne paranoiši. Nisi
zanimljiva, kada paranoišeš.
Nebitno. -Kladim se da je on.
Reci, Erik. -Dušo. -Šta hoceš?
-Isuse, kakav je to stav?
Samo hocu da razgovaram.
Mislio sam na tebe.
Da li je opet pijan
i žalostan? -Malo.
Sa kime razgovaraš? Imaš nekoga?
-Ne paranoiši. Nisi zanimljiv takav.
Dakle, ona noc sa Erikom?
Zaista? Hocemo li opet ici tamo?
Bio ti je momak 2 godine, ne
možeš me ubediti da nije mario.
Ozbiljna sam. Biti sam
je nekako usrano.
Treba da zaboravim šta sve je uradio?
-Zaboravi, oprosti. Kreni dalje.
Vrati se na staro. -Znaš
da ne mogu to.
Za nas.
Neko je popularan. -Šta?
-Stavili smo ga u sobu za odmor.
Dobro.
Srecna kucko.
Pricaj. Ko je on?
Žao mi je što sam te zvao
pijan pre neku noc.
Znaš kako je. -Znam.
Mogu li te poslužiti pivom ili necim?
-Moraš prestati da radiš takve stvari.
Stvari poput... Šta je sad?
Ma daj, ruže? Znaš da su
mi omiljene. -Nisam znao.
Sada se vec osecam glupo.
-Samo 1 pivo. -Treba da idem.
Nije sve bilo loše, zar ne?
Bilo je lepih trenutaka.
Da. -Pa zašto ne
probamo još jednom?
Zaista ceš me naterati
da kažem njeno ime?
Ovo je jebeno glupo. Imali
smo nešto. -Imali.
Prošlo vreme.
Idem na vazduh.
Lepo vece. -Jeste. -Da.
Nisi pušac?
-Ja? Ne. -To je dobro.
Nemoj ni da pocinješ, to
je gadna navika. -Necu. Hvala.
Prijatno vece. -Sviða ti se cvece?
Izgledaš kao devojka koja voli crevene
i bele ruže. Samo pretpostavka.
Gospode. Ti si onaj momak
iz restorana. -Set.
Šta radiš ti, pratiš me
ili nešto? -Šta? Ne, samo...
Nisam psihopata. Poznaješ
me. Išli smo u školu zajedno.
Šta hoceš? -Necu ništa.
Samo da razgovaram sa tobom.
Kada sam te video u autobusu, nakon
toliko godina, osetio sam nešto.
Znam da jesi. Ne mogu samo da odem.
-cak te i ne znam. -Upoznaceš me.
Možeš, da ideš. Mogu li
da razgovaram sa tobom? -Ne.
cekaj. -Ne diraj me! Beži!
Dopusti da razgovaram
sa tobom. -Jebi se!
Samo da ti objasnim. -Šta?
Pokušao je da me uhvati. -Nisam.
To nije istina. -Odjebi!
Da li te je povredio? -Dobro
sam. -Misliš da je smešno?
Erik, stani. Prestani.
-Smej se, kretencino.
Dopusti da rešim ovo.
Odjebi od nje. Nemoj da
se vracaš ovamo.
Možda ako se vratiš istim putem.
-Ne, mora biti ovde.
Da li je tvoje ime bilo tamo? Ili neka
kontakt informacija? -Šta misliš?
Jebena kucko!
Kler? Jesi li tu?
Ono što sam ti upravo dao je
pankuronijum bromid.
To je paralizirajuce
sredstvo. Malo pece.
Ne brini, bezbedno je.
Testirao sam na sebi.
Šta radiš ovde? -Šefica
me pozvala u sred noci,
imam dostavu. -Ne tako brzo.
Upiši se. Dobro.
Izvini. -Šta je to doðavola?
Mislim da je puder za dezinsekciju.
Dobro, vidimo se kasnije.
cuo si to? -Šta?
Nešto nije u redu?
cuješ nešto? -Tišina.
cuo si to, zar ne?
Taj zvuk.
Ne cujem ništa. Šta je to?
Jebena klima, brale.
Sranje uvek ide napolje.
Imam ga. Pokidano
je? -Uvek je pokidano.
Celo mesto je usrano. -U redu.
Prekinite.
Dakle, ja sam Set. U slucaju
da si zaboravila. -Jebi se.
Tvoj izbor. -Jebi se! -Radim
ovo za tvoje dobro.
Sutra cemo opet pokušati.
Jebi se!
Jebi se!
cao.
Doneo sam ti vodu.
Evo ga. Pij. Tako.
Diši, diši.
Ispravi se. Izvini.
Polako. U redu je.
Doneo sam hranu.
U slucaju da si voljna.
Voda. Hrana.
Samo polako. To je
sve što ceš dobiti danas.
cekaj! Nemoj da me ostaviš.
-Znam da ti je ovo teško.
I meni je teško.
Ali bitno je da definišemo našu
vezu. Uspostavimo neke granice.
Ovo. Ovo ne
ide. Tako je.
Vraticu se sutra.
Onda cemo poceti.
Ubice te.
Ali ti to znaš. Možda
ce izgubiti živce, uplašiti se?
Ili ce se možda smoriti.
-Ne pomažeš.
Nece mu trebati cak ni pištolj.
Treba samo da odšeta. -Prekini!
Pogledaj se. Dopuštaš
da te tuce?
To malo pateticno ðubre? Ako
je to sve što je potrebno,
onda možda i zaslužuješ
da budeš unutra. -Prekini!
Hoceš li me silovati? -Ne.
Ubiti? -Nadam se da necu.
Nadaš se da neceš?
Možda nemam izbora.
-A zašto je tako?
Možda necu moci da te spasim.
Šta je ovo, neka
jebena religiozna stvar?
Da li ti je Bog rekao da
kazniš sve kurve, nešto tako?
To je drugacije spasenje. I, nije.
-Znaci, ti si samo bolesnik?
Ovako se zadovoljavaš?
-Ne radim ovo zbog sebe.
Radim to zbog tebe.
Zato što si posebna.
Posebna? -Istina.
Pre nego sam te upoznao, samo
sam plivao kroz život.
Kao i svakog trenutka, mogao bih
da odlutam. Niko ne bi ni primetio.
Onda si došla ti.
A stvar...
Stvar zbog koje je ovo tako teško,
jer sam mislio da si drugacija.
Pametna si, zanimljiva. Kada
razgovaraš sa mnom, vidiš me,
zaista me vidiš.
To je ono što si
htela da vidim.
Verzija one Holi koja si,
kada te svi gledaju.
Ali oboje znamo,
da je to laž, zar ne?
Idi doðavola. -To je pitanje.
Koja je prava Holi?
Holi koja je izvan,
ili ona druga Holi.
Zato što ako cak i postoji šansa
za spas, moram je iskoristiti.
Ali ako je to sve, ako
nije ostalo ništa za spašavanje,
onda nikada neceš
napustiti ovu sobu.
Šta radiš ovde? Ako te
uhvate oko tih tunela.
Nece me uhvatiti, ne idem
tamo. -Samo uzmi krpu.
Imamo to mesto, koje
smrdi kao pseci izmet. -Sranje.
Ovaj jebeni ortak je smejurija.
Dakle...
Šta ceš sada uraditi? -cekacu.
To je dobra devojka.
To je zaista
zanimljiva knjiga.
Odlican si pisac,
znaš li to? -Ti si lopov.
I šta sada? Odjednom
si me provalio.
Bar da jesam. Nisam.
Uglavnom mi je žao zbog tebe.
-Tebi? Tebi je mene žao?
Da, taj deo gde govoriš
o ljubavi. "Ljubav je samo epitet
za naše biološke imperative."
Ne znam. Deluje mi neuko.
Ti ceš da mi držiš predavanje o
ljubavi? Držiš devojku u kavezu.
Mislim da sam konacno shvatio.
Svi ti ljudi koji govore o ljubavi
kao da je munja iz neba.
Neodoljiva sila.
Znaci ti misliš, nikada
se nisam osecao tako.
Ali ti ljudi greše.
Ljubav nije munja.
Ljubav je, prava
ljubav, na njoj treba raditi.
Žrtva. Prava ljubav je davanje
svega što imaš nekom drugom.
To je ljubav. -Jebeno me
zajebavaš? -Ti ne misliš tako?
"Ljubav je žrtva"?
Znaš ko veruje u to?
Ljudi koji mrze sebe.
Koji su sami, depresivni.
Baš poput tebe.
Misliš da ja mrzim sebe?
-Znam da je tako.
Mrziš sebe toliko, da to
ne možeš ni zamisliti
koliko neko može biti sjeban
da ti uzvrati ljubav.
Pa si ubedio sam sebe, da je ljubav
stvar koju možeš kupiti.
Sve što treba da uradiš je
da nastaviš da daješ.
Kao što rekoh, žao mi te je.
-Poštedi me jebenog sažaljenja.
Nisam ja ta koja je ovde
sama. -Pretpostavljam da nisi.
A kako je Kler ovih dana?
Šta to pricaš? -Ponekad pre
nego otvorim vrata,
cujem kako pricaš sa Kler.
Nacin na koji oponašaš dva glasa.
Na pocetku si me preplašila.
Ne znaš šta pricaš.
-Znam više nego što misliš.
Da li je ona sada ovde?
Ne. -Ona nije stvarna.
Misliš da ne znam to? -Mislim
da pocinješ da zaboravljaš.
Ne paranoiši. Nisi
zanimljiv kada paranoišeš.
Holi, ti si bolesna.
Hraniš tu bolest, sve
dok je potrebno.
Sve si morao da provališ,
zar ne? -Skoro.
Jednu stvar još uvek ne
razumem. Dnevnik.
Prvo sam razumeo. Ti
i Erik ste se verili.
Ali tu dolazi tvoja najbolja
prijateljica, Kler. Prava Kler.
Holi ne može da spava.
Holi ne može da jede.
Holi hoce da im se suprotstavi
ali je previše uplašena. -Jebi se.
Onda ovo ovde. Ovde
postaje zaista zanimljivo.
Doðem kuci, a tamo ima
nekih 20 poruka od Dvejna.
Pita me, "Gde si, zašto me
još uvek nisi pokupila?"
Iako je rekao da ce on doci po mene
u subotu. Naravno, ja sam kriva za to.
Kada ceš mi reci? -Šta?
Ma daj, Kler. Znaš ti. -Baš i ne.
Kako si saznala? -Njegov imejl.
On ne zna da imam lozinku.
Sranje. -Da. -Šta hoceš da kažem?
Žao mi je. Bili smo pijani.
I nije znacilo ništa.
Pa dobro, dok god nije znacilo ništa.
Molim te uspori. -Neverovatna si.
Znaš li to? -Žao mi je. Nemaš pojma
kako se osecam u vezi svega.
Uspori, molim te. -Trebalo bi da si mi
najbolja prijateljica. -Ma daj. Isuse.
Ubiceš nas, doðavola.
Gospode.
Dobro smo. Ja sam dobro.
Bicemo dobro.
Dobro smo. Bicemo dobro.
Bicemo dobro.
Ja cu biti dobro.
A šta misliš da je to?
Priznanje. Ja sam pisac.
Fikcija je ono što pišem.
Zato nisam odmah otišao u policiju.
Morao sam da budem siguran.
Mislio sam da te pratim nekoliko
dana, ali nisam te dugo cekao.
Bio je to rizican potez.
-Ne. -cak i za tebe.
Bilo ih je mnogo.
Znaš šta ja mislim? Mislim
da si htela da budeš uhvacena.
Zato si sacuvala dnevnik. Želela si
kaznu. -Srecom pa si došao ti.
Ne razumeš, zar ne?
Ovo nije kazna.
Pokušavam da te spasem.
-Onda uradi to. Spasi me.
Hocu.
Mislio sam ono što sam rekao.
Zaustavicu te da povreðuješ
druge ljude. Ovako ili onako.
I oskar ide... -Hteo je
da me spasi.
Moram ga pustiti da misli kako ima
šansu. -Znaci sve je bila gluma?
Samo si mu povlaðivala?
Igrala se... -Ako imaš
nešto da kažeš...
Samo se uveravam da
si još uvek skocentrisana.
Nisu mi potrebni beskorisni saveti,
Kler. A ne trebaš mi ni ti.
Da? -Šta je? Ništa.
Samo sam radoznao.
Zašto si uradila to?
Valjda kada sam videla Erikove
mejlove, sve poruke od Kler...
Ne, Kler. To razumem. To
je zlocin iz strasti ili šta vec.
Hocu da znam zašto nisi stala
tamo. Zašto si ubila ostale?
Zato što si osecala krivicu
zbog Kler, što si se izvukla.
Želala si da te uhvate,
zar ne? -Ne, zato što sam mogla.
Ne verujem. -Ne zanima
me u šta ti veruješ.
Stvar je u tome, kada neko
umre pred tobom, kao i Kler,
to je kao da ti sve
odjednom postane jasno.
Poziv u pomoc? -Samo da
skratim vreme.
Nemoj da se pretvaraš da znaš
ko sam. -Grešiš, znam te.
Znam te odavde. I devojku koja
je pisala, imala si snove.
Marila je za ljude. Ona
koja se plašila samoce.
Ovo si prava ti. Ne...
Set se malo zaljubio.
Ovo nije u vezi nas. -Ako
voliš nekoga, oslobodi ga.
Zar ne ide tako? -Znaš
da ne mogu to.
Znaš li šta se desi velikoj beloj
ajkuli kada je staviš u akvarijum?
Udara glavom u staklo.
Svaki put.
Ma daj. Prestani!
Stani, Holi!
Šta ceš uraditi sutra, kada
doðeš, a ja ležim izvrnuta?
Zato što ne možeš samo da odšetaš.
Ne sa otiscima po celoj prostoriji.
Ja se ubijem, i ti si gotov.
Nisu mi jasne granice
naše jebene veze.
Završi to što imaš
pa doði u kancelariju.
Nešto nije u redu? -Nešto
nije u redu? To je pitanje?
Ne razumem. -Boksovi su prljavi.
Imamo bube u magacinu.
A gde je Set? Nije
ovde, to je sigurno.
Nejt kaže da nisi bio ovde
2 dana. -Gðo Gandi, Nejt jedva...
Nejt radi svoj posao. Ti
bi trebao da radiš svoj.
Otpuštate me? -Samo
žuti karton.
Ovo ide trajno u tvoj dosije. Još
1 prekršaj i optušten si. Jasno?
Jasno. Ne znate
koliko mi ovo znaci.
Ovo ce ti se desiti kada
misliš da imaš kontrolu, Holi.
Ovo ce se desiti kada misliš...
Ja kontrolišem situaciju.
Evo me. Samo radim neko
održavanje. -Nisam pitao.
Set, imam tvoju platu.
Još si tu?
Gde je ostatak?
Nema ostatka.
Ovo se dešava kada se
ponašaš kao da imaš kontrolu.
To nije dosta. -Ne odlucuješ ti.
Jebi se? -Da se jebem?
Imam probleme zbog tebe,
a ti mi pretiš? Povuci to još jednom,
pokazacu ti šta je glad. Jebi se.
Sinoc sam imala san
a ti si bio u njemu.
Bili smo samo nas dvoje. Bili
smo u kuci pored vode.
Mislim da smo dugo živeli tamo, jer
su tamo bile fotografije. Naše fotke.
Bilo je cudno gledati ih, jer je
nešto u vezi njih bilo ispravno.
Poput ovoga, ceo ovaj svet je san
a ta kuca na plaži, to je stvarnost.
Takve bi stvari trebale da budu.
Možda ti mogu doneti grickalice
iz automata. -Hvala, Sete.
Sranje. -Prekidac za
svetlo je na zidu.
Kako se zoveš? -Nejt.
Slušaj me, moraš pronaci nešto
da razvališ ovaj katanac.
Možeš li to?
-Kakav bolesnik...
Da li je Set to uradio?
-Trenutno za to nema vremena.
Udaraj jace, iz ugla. -Moramo
zvati policiju ili nekoga.
Moraš da me izvuceš odmah.
Nastavi. -To i radim.
Ne, samo... Jace.
-Ovo je sve sjebano.
Odlicno. -Dobro, na tri. Važi?
Jedan, dva, tri.
Sacekaj. -Znaš li šta je
prava ljubav?
Šta? -Prava ljubav.
Recimo da si voleo nekoga.
Ali ona se razbolela.
Jednoga dana neko doðe da je zaustavi
i odvede od tebe. Šta bi uradio?
Ne znam, samo hocu da te izbavim.
-Uradio bi sve da zaustaviš to.
Sve, bez obzira na cenu,
zato što je to ljubav.
Ljubav je žrtva.
Šta jebote?!
Crkni.
Bodeš me?
Smrade!
Iskoristi betonski blok. Pomera
se. Hajde, iskoristi je.
Ne mogu. -Moraš.
Ne mogu te izgubiti.
Jebem ti!
Ne osecam nogu.
Šta doðavola?
Neka mi neko pomogne.
Gospode... -Hajde,
uradi to opet.
Još jednom.
Žao mi je, žao mi je.
-Set, moraš me slušati.
Moraš uraditi tacno ono što
kažem. Slušaš li me?
Prvi korak je rešavanje tela.
Što pre to bolje.
U redu, spali ga, zakopaj,
potopi, bilo šta.
Samo ga nosi odavde. Ali prvo
se moraš rešiti indentifikacija.
Zubi, tetovaže, otisci prstiju.
Sa otiscima je lako, za
njih možeš korisiti rogac.
Nakon vaðenja zuba,
moraš da ih razbacaš.
U kontenjere, u vodu, bilo gde.
Samo ne sve na jedno mesto.
I onda ostaje samo telo.
Nece stati u krematorijum.
-Pa, tako nece.
Hoceš li da vežbaš
govor sa mnom?
Gðo Gandi, Set je.
Izvinite što zovem kasno. Nejt me
zamolio da pazim na prednji deo,
dok on reši neke obaveze,
a on se još uvek nije vratio.
Ne znam gde je otišao.
Laku noc. Izvinjavam se.
Kako se osecaš.
Ne znam. Nepovezano.
Kao da se desilo nekome drugom.
-Prvi put je uvek najgore.
Nema prvoga puta.
To je bila nesreca.
Rekao sam ti. -Znaš šta me je uvek
pogaðalo? Bila su to pitanja.
U pocetku sam mislila samo o
tome, šta ako je imala ljubimca?
Taj jadni pas samo
sedi pored vrata,
ceka je da se vrati kuci.
Ali sve to nestane.
Što više misliš o tome, više
pamtiš delove koje si voleo.
Kako si se osecao. Kao
da si kontrolisao svoj život,
po prvi put, kao da ništa
nije moglo da te povredi.
Nije tako bilo. -Ali jedini problem
što se posle sve vrati u normalu.
Odjednom nisi ništa posebno,
ti si samo ti. -Prestani, važi?
A onda pocinješ da se pitaš...
Koliko daleko treba da ideš,
da bi vratio osecanje. -To nije isto.
Nema sramote u prihvatanju onoga što
jesi. -Uradio sam to, da nas sacuvam.
Nisam imao izbora. -Da li
si se ikada pitao zašto,
od svih devojaka na svetu,
ti si se napalio na mene?
A ti misliš da je to,
šta, slucajnost?
Ti i ja smo roðeni za ovo.
Nemoj da se praviš
da me poznaješ.
Znam da kada normalna osoba
naiðe na ubistvo, ode u policiju.
Ne u Pet Smart. -Kako
da ne, "izvinite, pozornice."
"Vidite onu devojku tamo,
konobaricu? Ona je Hanibal Lektor".
"Znate kako ja znam? Provalio sam
u njen stan i ukrao njeno sranje."
To ce proci? -Znaci plan
B je kindapovanje?
Jer je jebena alternativa bila sedenje
i gledanje kako povreðuješ nekoga.
Srecom niko nije povreðen.
Rekao sam ti.
To je nesreca.
Suoci se sa tim. Ovo nikada nije
bilo u vezi spasavanja, ti to voliš.
Voliš takvu moc. Da
odlucuješ ko živi, ko umire.
Holi, nije prekasno.
Mogu da te spasim.
Molim te. Mogu
da te spasim.
Možda ne bi trebao
da me spasiš.
Možda bih ja trebala
da spasim tebe.
Nemoj.
Pomozi mi, hladno mi je.
Ugrij me, molim te.
Možeš li mi pomoci,
možeš li me ugrejati?
Mislila sam da me voliš.
Volim te.
Vraticu se cim
budem mogao.
Ovo je detektiv Mira.
Nešto nije u redu?
-Možemo li razgovarati negde?
Dakle, vi radite
sa Nejtanom? -Da.
Kada ste ga zadnji put videli?
-Mislim da je bilo u sredu uvece.
Pitao me je da pripazim na
prednji deo, dok on obavi nešto.
Šta da obavi? -Nije rekao.
A to bi bilo u... Koje vreme?
21:00h, 22:00h. Tako nešto.
Izašao je od napred? -Da.
Prednja vrata, sigurni
ste? -Da, zašto?
Stvar je u tome, da prednji
ulaz radi po sistemu bez kljuca.
Kao što znate, pamti
svaki ulaz i izlaz.
Hocete da pogaðate vreme kada
je neko zadnji put otvorio vrata?
Bilo su 04:00h. A vi ste rekli
je bilo 21:00h ili 22:00h.
cudno je, zar ne? -Ne,
možda sam pogrešno zapamtio.
Mogao je otici na spoljašnja
vrata, ili utovarne rampe.
Utovarne rampe? Naravno,
trebao bih to proveriti.
Vi i Nejtan ste prijatelji? -Radili
smo zajedno. Bio je dobar momak.
Sve dok nije pokušao da vam
namesti otkaz? -Šta, nije bilo tako.
Nejt i ja smo bili prijatelji.
-Sada ste opet prijatelji.
Ili ste bili prijatelji. To je
drugi put da ste rekli to.
Znate kako kažu, prvi put je
zabuna, drugi put je priznanje.
O cemu se radi?
-Standardna procedura.
Tražio je da ga zamenite,
sreda vece, u 21:00h ili 22:00h?
Rekao je gde ide? -Da se naðe sa nekim.
Imao je poziv. -Prvo što smo uradili
bila je provera poziva. Zadnji
razgovor je imao sa devojkom.
U 17:32h tog popodneva.
cao.
Moraš nešto jesti.
Hajde.
Hajde, nemoj to
da mi radiš.
Znam šta radiš.
Nece moci tako.
Pricaj sa mnom, molim te.
Gotovo je.
Ne razumem. -Ako
mi ti ne možeš pomoci,
ako mi ne možeš dati, ono što
mi treba, ne može niko.
Reci mi šta ti treba.
Znaš odgovor. Ti si
me stavio u kavez.
To nije ljubav,
to je posedovanje.
Nisi mi dao ništa.
Samo si uzimao.
-Ne mogu te pustiti.
Znaš to. -Nisam to tražila.
-Šta onda? Šta hoceš?
Dokaz. -Dokaz?
Prst. -Šta? Prst?
Moj prst?
Ne, ne, ne.
Ovo je sjebano. Zar ne
vidiš to? Ovo je skroz sjebano.
Ne. Pokušavam da te spasim.
-A ja pokušavam da te pustim.
Ne možeš to tražiti od
mene. Necu to uraditi.
Mislila sam da sam jedina.
cak i kada sam bila dete, znala
sam. Ako ikada saznaju,
moja porodica, prijatelji...
Kada bi znali šta sam zapravo
bila, pobegli bi drugim putem.
I naucio si da se...
Uklopiš, da odglumiš.
Nakon nekog vremena, ni ne
primetiš koliko si zaista usamljen.
Ali onda... Naiðe
neko, neko poput tebe.
cak i ako on to
još uvek ne zna.
Odjednom, pocneš da misliš
možda ne mora da bude tako.
Možda ne moram da budem
sama. I onda pustiš uže.
Jer ta osoba nece
dopustiti da padneš.
Uhvatice te. Znaš to.
Bar je to ono što govoriš
sebi. Celim putem dole.
Nemoj da se vracaš. Ako sam ti ja
samo to, ako sam ja samo ljubimac.
Onda nemoj da se vracaš po mene.
Ako uradim to,
onda ceš mi verovati?
Da.
Ovo je pogrešno. -Ti me voliš.
Nema ništa ispravnije od toga.
Skoro si uspeo.
Otvori vrata. -Šta to
radiš? -Otvori jebena vrata.
Vec si izgubio prst. Koliko
si još spreman da izgubiš?
Odmakni se.
cekaj, šta to radiš?
Verujem ti.
Veruješ?
Da li...
Spasio si me.
Naravno da te volim.
Ali znaš šta to znaci.
Ne ostavljaj me.
Gospode.
Radila si na tome godinama.
-Znam, ne kažem da nisam uzbuðena.
Divno je dobiti taj poziv.
Kontao sam da ceš biti
više uzbuðena u vezi toga.
Velika je stvar, izdati knjigu. -To je
samo "Vaniti Pres" nije "Njujorker".
Zajebi to, svakako je
odlicno. Ponosan sam na tebe.
Mislila sam, da ti se cak ni ne
sviða moja prica. -Sviðaš mi se ti.
Možeš li mi dodati telefon? -Da.
RAZMIŠLJAM O TEBI
CEO DAN... NAZOVI ME.
Izvoli. -Hvala, dušo.
cao.
Imala sam još jedan loš
dan sa Erikom.
Još uvek se zeza
sa drugim devojkama.
Jutros sam ga skoro povredila.
Ali onda sam pomislila na tebe.
I na to koliko me voliš.
I šta radiš za mene.
Onda se osecam bolje.
Filmoviva
Filmoviva
