
French: 
 
Cet épisode
vous est apporté par Curiosity Stream.
Quand LIGO annonça l’an dernier 
la détection
d’ondes gravitationnelles dues
 à la fusion de deux trous noirs
le monde scientifique 
a un peu perdu la tête.
Il y a quelques semaines, 
une nouvelle rumeur s’est répandue
LIGO aurait, pour la première fois,
repéré des ondes gravitationnelles 
dues à la collision
d'une paire d'étoiles à neutrons.
Si cela de révèle vrai, 
plusieurs mystères en astrophysique
pourraient être résolus.
Quand le « Laser Interferometer Gravitational
 wave Observatory »
LIGO, confirmait la détection 
d’ondes gravitationnelles
suite la la fusion de trous noirs,
un nouveau royaume d'études
de l’univers est apparu.
Nous avons maintenant un
observatoire qui peut
explorer les phénomènes gravitationnels
 les plus extrêmes
dans l'univers.
Découvrez nos épisodes sur les
détections de LIGO pour plus d'informations.

Swedish: 
 
Det här avsnittet
presenteras av Curiosity Stream.
Förra året tillkännagav LIGO upptäckten
av gravitationsvågor från sammanslagningen av två svarta hål.
Den vetenskapliga världen fick lite tokfnatt.
Men bara några veckor senare uppstod ett nytt
rykte: att LIGO för första gången hade
upptäckt gravitationsvågor från kollisionen
mellan ett par neutronstjärnor.
Om det är sant så kan några långvariga astrofysiska
mysterier vara på väg att klaras upp.
När "Laser Interferometer Gravitational Wave Observatory",
LIGO, detekterade gravitationsvågor
från ett par sammanstörtande svarta hål,
öppnades en helt ny aspekt av universum för vetenskapen.
Vi har nu ett observatorium som kan
utforska de mest extrema gravitationsfenomenen
i universum.
Titta på våra avsnitt om LIGO-upptäckterna för mer info.

English: 
[MUSIC PLAYING]
MATT O'DOWD (VOICEOVER):
This episode
is brought to you
by Curiosity Stream.
 Last year, LIGO
announced the detection
of gravitational waves from
the merger of two black holes.
The science world
went a little crazy.
But only a few weeks
ago, a new rumor
emerged, that LIGO
had for the first time
spotted gravitational
waves from the collision
of a pair of neutron stars.
If this is true, some
longstanding astrophysical
mysteries are about
to be unlocked.
When the Laser Interferometer
Gravitational Wave Observatory,
LIGO, detected
gravitational waves
from a pair of
merging black holes,
an entirely new realm of the
universe opened up to science.
We now have an
observatory that can
explore the most extreme
gravitational phenomena
in the universe.
Check out our episodes on the
LIGO detections for more info.

English: 
Since the first, LIGO has
announced the detection
of two more black hole mergers.
As the data comes
in, we're learning
a ton about black
holes, how they grow,
and the stars that produce them.
But the merger of
binary black holes
isn't the only game in town.
LIGO was supposed to also
detect some other crazy stuff
like certain types of
supernova explosion
and the merger of
binary neutron stars.
It may have just done so.
Rumors abound that
LIGO has finally
spotted the long expected
neutron star, neutron star
merger, and that the event was
accompanied by a bright flash
of gamma rays.
The rumor has already been
hyped all over the press,
so let's dissect it
with a skeptical eye.
But before we figure out
whether the rumor is true,
in fact, before we talk about
the supposed signal at all,
let's refresh our
memory on neutron stars.
When a massive star ends its
life in a supernova explosion,

Swedish: 
Efter den första, har LIGO meddelat detektionen
av ytterligare två sammanslagningar av svarta hål.
När data strömmar in lär vi oss
mängder om svarta hål, hur de växer,
och de stjärnor som ger upphov till dem.
Men sammanslagningen av binära svarta hål
är inte det enda som spelar någon roll.
LIGO förväntades också upptäcka en del andra galna saker
som vissa typer av supernovaexplosioner
och sammanslagningen av binära neutronstjärnor.
Det kanske man just har gjort.
Det vimlar av rykten att LIGO till slut
har fått syn på den länge väntade neutronstjärna, neutronstjärna
sammanslagningen, och att den händelsen åtföljdes av en kraftfull blixt
av gammastrålar.
Ryktet har redan blivit hajpat av massmedia,
så låt oss granska det med skeptiska ögon.
Men innan vi kommer underfund med om ryktet är sant,
faktiskt, innan vi pratar om den förmodade signalen alls,
låt oss friska upp minnet gällande neutronstjärnor.
När en massiv stjärna avslutar sitt liv i en supernova-explosion

French: 
Depuis la première annonce,
LIGO a annoncé la détection
de deux autres fusions de trous noirs.
Avec chaque nouvelles données, 
nous en apprenons
encore plus sur l'évolution
des trous noirs,
et les étoiles qui les produisent.
Mais la fusion de trous noirs binaires
n’est pas le seul enjeu ici.
Il semblerait que LIGO ait repéré 
d’autres trucs incroyables,
comme l’explosion d'un certain
type de supernova
et la collision d’un système binaire 
d’étoiles à neutrons
Cela vient peut-être d'arriver.
Selon les dernières rumeurs,
LIGO aurait repéré
la tant attendue fusion
de deux étoiles à neutron.
Ce phénomène aurait été accompagné
d’un flash très lumineux
de rayons gamma.
Comme la rumeur s'est déjà largement 
répendue dans la presse,
essayons de la disséquer 
avec un oeil critique.
Mais avant même de chercher
si elle est fondée,
en fait, avant même de parler
de ce signal potentiel,
laissez-moi vous rafraîchir la mémoire
sur les étoiles à neutrons
Quand une étoile super massive 
termine sa vie en supernova,

English: 
it leaves behind an
ultra dense core.
For the most massive
stars, that core
will collapse into a black hole.
But there's an
intermediate range.
A remnant core between
1.4 and around 3 times
the mass of our sun instead
ends up as a neutron star.
These insane objects carry the
mass of a star within a sphere
the size of a city, around
18 kilometers in diameter.
They are mostly
composed of neutrons
at the density of
an atomic nucleus
and are held up by a quantum
mechanical force called
degeneracy pressure.
We talk about the bizarre
physics of these quantum
and gravitational
monsters in this video.
Neutron stars can rotate up to
thousands of times per second
and have enormous
magnetic fields
that result in jets
of near light speed
particles that sweep through
space like a lighthouse.
When those jets
sweep past the Earth,
we see the regular
flashes of a pulsar.
In fact, the first real
evidence of the existence

French: 
elle laisse derrière elle 
un noyau ultra dense.
Pour les étoiles les plus massives, 
ce noyau
s’effondrera et créera un trou noir.
Cependant, il existe un type 
d’étoiles intermédiaires
qui laissent un noyau entre 
1.4 et environ 3 fois
la masse de notre soleil à la place
et termine en étoile à neutrons.
Ce type d’objet démentiel, 
ont la masse d'une étoile dans une sphère
de la taille d'une ville,
environ 18 km de diamètre.
Elles sont surtout constituées de neutrons
avec la densité d’un noyau atomique
et, doivent leur existence 
à un phénomène de mécanique quantique
appelé pression de dégénérescence.
Nous parlons du phénomène 
physique bizarre qui se cache dernière
ces monstres gravitationnels
 et quantiques dans cette vidéo.
Les étoiles à neutrons peuvent tourner sur elles-même 
plus de 1000 fois par seconde
et produisent des champs 
électromagnétiques gigantesques,
ceci se traduit par des jets de particules à une vitesse
proche de la vitesse de la lumière
qui balaient l'espace comme un phare.
Quand, ils passent près de la Terre,
nous observons des flashs réguliers 
sous la forme d'un pulsar.
En fait, les premières réelles évidences

Swedish: 
så lämnar den efter sig en ultra-tät kärna.
För de mest massiva stjärnorna kommer den kärnan
att kollapsa till ett svart hål
Men det finns ett mellanläge.
En kvarblivande kärna med mellan 1,4 och 3 gånger
massan hos vår sol kommer istället att sluta som en neutronstjärna.
De här sanslösa objekten innehåller en stjärnas massa inom en sfär
stor som en stad, ungefär 18 kilometer i diameter.
De består mestadels av neutroner
med samma densitet som en atomkärna
och de upprätthålls av en kvantmekanisk kraft kallad
degenerationstryck.
Vi berättar om den bisarra fysiken hos dessa kvant-
och gravitationsmonster i den här videon.
Neutronstjärnor kan rotera upp till tusentals varv i sekunden
och ha enorma magnetiska fält
som resulterar i jetstrålar med nära ljushastighets-
partiklar som sveper genom rymden som ett fyrljus.
När de strålarna sveper förbi jorden
ser vi de regelbundna blixtarna från en pulsar.
De första verkliga beläggen för gravitationsvågors

Swedish: 
existens kom faktiskt från en pulsar.
Detta var Hulse-Taylors binära pulsar, två neutronstjärnor
i omloppsbana runt varandra, varav en är synlig för oss
som en pulsar.
Det här binära paret rör upp rumtiden i sin närhet
och skapar krusningar som färdas utåt
som gravitationsvågor.
Och den gravitationsstrålningen tar sin energi
från systemets omloppsbanor, och får neutronstjärnorna
att röra sig inåt i en spiral.
Genom övervakning av pulserna från en av stjärnorna
kunde spiralrörelsen mätas.
Graden av förlust av omloppsbane-energi
stämmer exakt med den förväntade
utsändningen av gravitationsstrålning.
Neutronstjärnor och svarta hål i nära omloppsbana runt varandra
kommer alltid till slut att kollidera, eftersom de ger ifrån sig gravitationsstrålning.
Vi känner nu till ett flertal neutronstjärnepar i binära omloppsbanor.
Vi förväntar oss faktiskt att de skall vara mycket mer vanligt förekommande
än binära system av svarta hål.
Varför?
Jo, eftersom universum producerar långt många fler

English: 
of gravitational waves
came from a pulsar.
This was the Hulse-Taylor
binary, two neutron stars
in orbit around each other,
one of which is visible to us
as a pulsar.
This binary pair stirs up
spacetime in its vicinity,
creating ripples
that travel outwards
as gravitational waves.
And that gravitational
radiation sucks energy
from the orbiting system,
causing the neutron stars
to spiral inwards.
By monitoring the pulses
of one of those stars,
this inspiral was measured.
The rate of loss
of orbital energy
exactly matches
the expected rate
of emission of
gravitational radiation.
Any neutron stars or black holes
in close orbit with each other
will eventually collide as they
leave gravitational radiation.
We now know of plenty of neutron
star pairs in binary orbits.
In fact, we expect them
to be much more common
than black hole binaries.
Why?
Well, because the
universe makes far more

French: 
de l’existence d’ondes gravitationnelles
proviennent d’un pulsar.
Du système binaire de 2 étoiles
à neutrons Hulse-Taylor,
en orbite proche, 
dont l'une est visible depuis la Terre
sous forme d’un pulsar.
Ce système binaire déforme 
l’espace-temps autour de lui,
créant des ricochets qui se propagent
sous la forme d’ondes gravitationnelles.
Et ce rayonnement gravitationnel
aspire l'énergie
du système binaire, 
provoquant les étoiles à neutrons
de spiraler vers l'intérieur.
En surveillant les impulsions
d'une de ces étoiles,
la perte d’orbite a été mesurée.
Le taux de perte d'énergie orbitale
correspond exactement
au taux attendu
d'émission de 
rayonnement gravitationnel.
Toutes étoiles à neutron ou trous noirs 
orbitant proche l’un de l’autre
finiront par fusionner 
par production de radiation gravitationnelle.
Nous connaissons aujourd'hui beaucoup de 
systèmes binaires d'étoiles à neutrons.
En fait, nous pensons qu’ils sont
bien plus communs
que les systèmes binaires de trous noirs.
Pourquoi ?
Car l’univers produit bien plus

French: 
étoiles à neutrons que de trous noirs.
En effet, les trous noirs se forment
à la mort des étoiles
les plus massives, de plus de 20 fois
la masse du Soleil.
Mais ces étoiles sont aussi les plus rares.
Alors que les étoiles à neutrons se forment à partir
des « un peu moins rare » étoiles 
de 8 à 20 masses solaires.
Cela signifie que les étoiles à neutrons devraient être
plus communes que les trous noirs
et donc des collisions de systèmes binaires d'étoiles à neutrons devrait se produire plus souvent
que celles des paires de trous noirs.
Dans ce cas, pourquoi LIGO 
n’en a pas détecté beaucoup ?
Eh bien, encore une fois,
c'est une question de masse.
Le noyau restant d'une étoile morte doit
être inférieur à 3 masses solaires
pour devenir une étoile à neutrons.
Mais c'est un facteur 10 fois plus petit 
que les 30 masses solaires
des trous noirs qui ont fusionné
lors de la première détection de LIGO.
Une plus petite masse signifie 
des ondes gravitationnelles plus faibles.
En fait, une fusion typique 
entre 2 étoiles à neutrons
doit être d'environ
10 fois plus proche de nous
que dans le cas de 2 trous noirs 
pour que LIGO
soit capable de la détecter.

Swedish: 
neutronstjärnor än svarta hål.
Svarta hål bildas endast i slutfaserna
av de mest massiva stjärnorna, de som har mer än ungefär 20 gånger
solens massa.
Men dessa är också de mest sällsynta av stjärnor.
Neutronstjärnor bildas av de inte fullt
så sällsynta stjärnorna mellan sådär 8 till 20 solmassor.
Det innebär att neutronstjärnor borde vara vanligare än svarta hål
och binära neutronstjärnesystem skulle störta samman oftare
än binära system av svarta hål.
Så varför ser inte LIGO mängder av dem?
Återigen så beror det på massa.
Den kvarblivande kärnan av en död stjärna måste
ha mindre än 3 solmassor för att bilda en neutronstjärna.
Men det är en faktor 10 mindre än de svarta hål med
30 solmassor som slogs samman i den första LIGO-upptäckten.
Mindre massa betyder svagare gravitationsvågor.
En typisk neutronstjärnesammanslagning
måste vara ungefär 10 gånger närmare oss
än en typisk sammanslagning av svarta hål, för att LIGO
skall kunna se den.

English: 
neutron stars than black holes.
See, black holes only
form in the deaths
of the most massive stars, those
over approximately 20 times
the Sun's mass.
But these are also
the rarest of stars.
Neutron stars form
from the not quite
as rare stars of around
8 to 20 solar masses.
That means neutron stars should
be more common than black holes
and neutron star binary
systems should merge more often
than black whole binaries.
So why isn't LIGO
seeing lots of them?
Well, again, it's
because of mass.
The remnant core
of a dead star must
be less than 3 solar masses
to make a neutron star.
But that's a factor of 10
smaller than the 30 solar mass
black holes that merged in
the first LIGO detection.
Smaller mass means weaker
gravitational waves.
In fact, a typical
neutron star merger
needs to be about 10
times closer to us
than a typical black
whole merger for LIGO
to be able to see it.

Swedish: 
Om vi bara kan se  neutronstjärnesammanslagningar på en tiondel
av avståndet, så skalas det om till att ha tillräcklig känslighet
i en tusendel av volymen.
Vi kan upptäcka sammanslagningar av svarta hål inom 1000 gånger
mer universum jämfört med sammanslagningar av neutronstjärnor.
Så även om de senare är vanliga
så måste vi vänta längre innan en händer tillräckligt nära oss
för att vara detekterbar.
Neutronstjärnekollisioner har en fördel
framför svarta hål-kollisioner.
De varar under mycket längre tid, åtminstone från LIGOs synvinkel.
LIGO är känsligt för ett specifikt frekvensomfång.
Svarta hål i en inåtriktad spiral når det intervallet endast i den sista sekunden
före sammanslagningen, medan neutronstjärnor
klingar i hörbara gravitationsvåg-frekvenser i åtminstone
flera sekunder.
Om vi har upptäckt en neutronstjärne-sammanslagning så som ryktet säger,
så kommer vi att ha mycket mer smaskiga data att analysera jämfört
med en sammanslagning av svarta hål.
Låt oss prata om det här ryktet.

English: 
If we can see neutron star
mergers only out to 1/10
the distance, then that
translates to being sensitive
to 1/1,000 of the volume.
We can see black hole
merges across 1,000 times
more universe compared
to neutron star mergers.
So even though the
latter are common,
we have to wait longer for one
to happen close enough to us
to be detectable.
Neutron star mergers
do have one advantage
over black hole mergers.
They last a lot longer, at
least from LIGO's point of view.
LIGO is sensitive to a
specific frequency range.
Inspiraling black holes only hit
that range in the final second
before merger,
while neutron stars
ring at audible gravitational
wave frequencies for at least
several seconds.
If we did spot a neutron
star merger as rumored,
we'll have a lot more juicy
data to analyze compared
to a black hole merger.
Let's talk about this rumor.

French: 
Si nous pouvons voir la fusion d'étoiles
à neutrons seulement au 1/10
de la distance, alors cela 
se traduit par être sensible
à 1/1 000 du volume.
Nous pouvons voir des trous noirs
qui fusionnent à travers 1 000 fois
plus d'univers comparé
aux fusions d'étoiles à neutrons.
Donc, même si ces dernières
sont plus communes,
nous devons attendre plus longtemps
pour qu’une se produise assez près de nous
pour être détectable.
Cependant, les fusions d'étoiles à neutrons 
ont un avantage
sur les collisions de trous noirs.
Elles durent beaucoup plus longtemps,
du moins, pour les instruments de LIGO
qui sont calibrés pour une gamme
de fréquences spécifiques.
Des trous noirs en orbite atteignent ces fréquences 
seulement dans la dernière seconde
avant la fusion, 
alors que les étoiles à neutrons
produisent des ondes gravitationnelles 
à ces fréquences pour
plusieurs secondes.
Si la rumeur de cette collision se confirme,
nous aurons beaucoup de données  prometteuses
à analyser et à comparer
avec celles de la collision de trous noirs.
Parlons donc de la rumeur !

French: 
Elle a démarrée avec le Tweet de l’astronome J. Craig Wheeler
sur une détection par LIGO accompagnée une contrepartie optique.
"Contrepartie optique" signifie
qu'une source de lumière visible
accompagnée l'onde gravitationnelle.
Dans notre cas, la source 
de lumière et l'onde gravitationnelle
proviendrait de la même galaxie.
Mais comment localisons-nous cette galaxie ?
Après tout, LIGO 
peut seulement donner
une origine approximative dans une large bande du ciel 
de l'origine des ses détections.
La rumeur dit que le
centre italien d'observation
des ondes gravitationnelle VIRGO 
aurait détecté le même signal
se qui aida à trianguler la localisation,
mais pas assez
pour obtenir une origine exacte.
Eh bien, voici pourquoi nous savons.
La veille du fatidique tweet,  le 17 août,
le satellite Fermi avait repéré
un sursaut de rayonnement gamma
le plus haut niveau énergétique 
de la lumière
en provenance d'une galaxie à 
130 millions d'années-lumière.
En soit, cela n'a rien d’exceptionnel.
Ces sursauts de rayons Gamma sont assez communs.

English: 
It was started by a tweet
from astronomer J Craig
Wheeler about a LIGO detection
with an optical counterpart.
"Optical counterpart"
means that there's
a source of visible
light associated
with the gravitational wave.
And in this case, it's
from the suspected galaxy
that the wave came from.
But how do we locate the galaxy?
After all, LIGO
can only constrain
the origin of its signals to
a wide band across the sky.
Well, there's also the rumor
that the Italian Gravitational
Wave Observatory, VIRGO, also
spotted the signal, which
helps triangulate the
location, but not enough
to get an exact origin.
Well, here's how we know.
The day before the fateful
tweet, August 17th,
the Fermi satellite had spotted
a flash of gamma radiation--
so the highest energy light--
from a galaxy 130
million light years away.
Now, that in itself
isn't unusual.
These gamma ray bursts
are relatively common.

Swedish: 
Det började med en tweet från astronomen J. Craig
Wheeler om en LIGO-upptäckt med en optisk motsvarighet.
"Optisk motsvarighet" betyder att det finns
en källa av synligt ljus som hör ihop
med gravitationsvågen.
Och i det här fallet härrör den från den misstänkta galaxen
som vågen kom ifrån.
Men hur lokaliserar vi galaxen?
LIGO kan trots allt bara begränsa
ursprunget till sina signaler inom ett vidsträckt fält över himlen.
Det finns dessutom ett rykte om att det italienska gravitationsvåg-
observatoriet, VIRGO, också har upptäckt signalen, vilket
underlättar triangulering av positionen, men inte tillräckligt
för att bestämma ett exakt ursprung.
Nå, det är såhär vi vet.
Dagen före den ödesmättade tweeten, den 17:e augusti,
hade Fermi-satelliten upptäckt en blixt av gammastrålning -
det mest energirika ljuset -
från en galax 130 miljoner ljusår bort.
Det är i sig inte ovanligt.
Dessa utbrott av gammastrålning är ganska vanliga.

English: 
Most are believed to result
from supernova explosions.
But around 30% of them,
the short-lived ones
which last for less
than 2 seconds,
are believed to come from
merging neutron stars.
The observed gamma ray
burst, GRB, was of that type.
Logs from the follow-up
observation by the Chandra
X-ray satellite confirms this.
This is still not
especially convincing.
But check this out.
A Hubble Space
Telescope observation
was triggered a few days
later to look at the location
of this gamma ray burst.
And the particular observing
program that was triggered
is one specifically
intended for following up
on gravitational
wave detections.
Now it's suddenly compelling.
Astronomers don't trigger
Hubble observations lightly.
Someone in the know
decided that this gamma ray
burst was very likely associated
with a gravitational wave.
That blob is the origin
of the gamma ray burst.

French: 
Nous supposons que la plupart sont dus
à des explosions de supernovas.
Mais environ 30% d'entre eux,
les plus éphémères
qui dure moins de 2 secondes,
sont supposés provenir 
de la fusion d'étoiles à neutrons.
Le fameux sursaut de rayon gamma observé
ou SRG, était de ce type.
Ceci a été confirmé par une observation
du satellite Chandra x-ray.
Pas encore vraiment convenant…
Mais si nous ajoutons
qu’une observation du télescope 
spatial Hubble
a été déclenché quelques jours
plus tard pour regarder l'emplacement
de ce sursaut de rayons gamma.
Et que le programme d'observation 
déclenché
est un, spécifiquement destiné au suivi
de la détection d’ondes gravitationnelles.
Maintenant, les pièces du puzzle s’assemblent.
Les astronomes ne déclenchent pas des demandes 
à Hubble à la légère.
Quelqu’un, dans la confidence, 
a pensé que ce sursaut Gamma
été vraisemblablement lié à une onde gravitationnelle.
Ce blob est l'origine
du sursaut de rayons gamma.

Swedish: 
De flesta tros härröra från supernova-explosioner.
Men ungefär 30% av dem, de kortlivade,
som varar kortare än 2 sekunder,
tros härröra från sammanfallande neutronstjärnor.
Det observerade utbrottet av gammastrålning, GRB, var av den typen.
Data från uppföljande observationer av röntgensatelliten
Chandra bekräftar det.
Det här är fortfarande inte särskilt övertygande.
Men kolla på det här.
En Hubble Space Telescope-observation
startades några dagar senare för att titta på platsen som
den här gamma-blixten kom ifrån.
Och det speciella observationsprogrammet som sattes igång
är ett som är specifikt utformat för att följa upp
detektioner av gravitationsvågor.
Nu är det plötsligt mer övertygande.
Astronomer sätter inte igång Hubble-observationer på en höft.
Någon initierad beslutade att den här gammablixten
med hög sannolikhet hörde ihop med en gravitationsvåg.
Den lilla ljuspunkten är ursprunget till gammablixten.

Swedish: 
Det är NGC 4993, en känd linsformad galax.
Vi ser sällan supernovor i den galax-
typen eftersom deras mest massiva stjärnor
redan för länge sedan har exploderat för att lämna kvar
neutronstjärnor och svarta hål.
Men det gör dem till en perfekt miljö för sammanslagning av
neutronstjärnor.
NGC 4993 befinner sig 130 miljoner ljusår bort,
vilket är ungefär gränsen för LIGO:s känslighet för sammanslagning
av neutronstjärnor.
Jämför det med cirka en miljard
ljusår i avstånd till de tidigare sammanslagningarna av svarta hål.
Ok, så om ryktet är sant, vad har det för betydelse?
Utöver ren nyfikenhet, så kan det
vara så att neutronstjärne-kollisioner framställer många av de tyngre
elementen i det periodiska systemet.
De flesta tunga grundämnen som guld, bly, uran och så vidare,
blir till när kärnorna av lättare element
fångar in snabba neutroner.
Detta kallas för r-processen.
Det händer definitivt i supernova-explosioner,
som man länge trodde var

English: 
It's NGC 4993, a known
lenticular galaxy.
We rarely see supernovae
from this galaxy
type because their
most massive stars
have long since
exploded to leave
neutron stars and black holes.
But that makes them the perfect
environment for neutron star
mergers.
NGC 4993 is 130 million
light-years away,
which is about at the limit
for LIGO sensitivity to neutron
star mergers.
Compare that to the
around 1 billion
light-year distance of the
earlier black hole mergers.
OK, so assuming the rumor
is true, why do we care?
Well, beyond raw
curiosity, it may
be that neutron star collisions
produce many of the heavier
elements of the periodic table.
Most heavy elements like
gold, lead, uranium, et
cetera, are produced when the
nuclei of lighter elements
capture fast-moving neutrons.
This is the r-process.
It definitely happens
in supernova explosions,
which for a long
time were thought

French: 
C'est NGC 4993, une galaxie lenticulaire connue.
Nous voyons rarement 
des supernovas dans ce type de galaxie
car la plupart de leurs étoiles
les plus massives
ont explosé depuis longtemps
pour laisser la place
à des étoiles à neutrons 
et à des trous noirs.
Cela rend cet environnement parfait 
pour les fusions
d'étoiles à neutrons
NGC 4993 est à 130 millions
d'années-lumière,
à la limite de la sensibilité 
de LIGO pour la détection
de fusion d'étoiles à neutrons.
A comparer au 
1 milliard d'années-lumière
de distance des collisions 
antérieurs de trous noirs détectés.
OK, donc en supposant la rumeur
est vrai, pourquoi nous y intéresser ?
Eh bien, au-delà de la simple curiosité,
il se peut
que ces collisions d'étoiles à neutrons
produisent une grande partie
des éléments les plus lourds
 du tableau périodique.
La plupart des éléments lourds comme l'or, le plomb, l'uranium, etc...
sont produits lorsque le
noyau d'éléments plus légers
capture de très véloces neutrons.
C'est le processus r
Cela arrive sans aucun doute
lors des explosions de supernova,
qui, pendant longtemps,
ont été considéré

French: 
comme la source primaire de création
des éléments lourds.
Mais il s'avère que la fusion d’étoiles à neutrons 
peut en produire aussi
Pendant que ces étoiles coalescent,
la plupart de leurs matériaux
servent à la formation d'un nouveau trou noir.
Mais la croûte ferreuse des étoiles à neutrons
est probablement bombardé
de neutrons
puis dynamité vers l'extérieur, 
dispersant beaucoup d'éléments par le processus r
dans la galaxie.
En fonction de la part de
cette couche externe éjectée,
les collisions d'étoiles à neutrons
pourraient produire
la plupart des éléments lourds 
produits par processus r.
Voir le signal d'une onde gravitationnelle
due à la fusion d'étoile à neutrons
nous permettrait
de déterminer exactement quelle masse
est perdue dans la fusion.
Ceci serait une preuve 
extrêmement importante
pour tuer ou aider à confirmer 
cette hypothèse.
Outre leur importance
lors de la nucléosynthèse,
le simple fait que nous pouvons
voir les fusions d'étoiles à neutrons
dans le spectre de lumière visible 
est extrêmement puissant.

Swedish: 
den främsta källan av tunga grundämnen.
Men det visar sig att sammanfallande neutronstjärnor också kan göra det.
När dessa stjärnor sammansmälter kommer det mesta av deras material
att tas i anspråk för att bilda ett nytt svart hål.
Men neutronstjärnans tunna järnskorpa
kommer troligen att bombarderas av neutroner
och slungas utåt och sprider en stor mängd r-process-ämnen
över galaxen.
Beroende på hur mycket av det yttre lagret som kastas ut
så skulle sammanslagning av neutronstjärnor kunna producera
det mesta av de tunga r-process grundämnen som existerar.
Att se en gravitationsvåg-signal
från sammanfallande neutronstjärnor skulle kunna låta
oss avgöra ganska exakt hur mycket massa
som förloras i sammanslagningen.
Det kommer att bli en extremt viktig pusselbit
i att antingen avfärda eller hjälpa till att bekräfta idén.
Förutom deras betydelse för nukleosyntes så
är det enkla faktumet att vi kan se neutronstjärnesammanslagningar
i vanligt ljus väldigt kraftfullt.

English: 
to be the primary source
of heavy elements.
But it turns out that merging
neutron stars can do this too.
As these stars coalesce,
most of their material
goes into forming
a new black hole.
But the neutron
stars' thin iron crust
is likely bombarded
with neutrons
and blasted outwards, spraying
a ton of r-process elements
into the galaxy.
Depending on how much of
the outer layer is ejected,
neutron star mergers
could produce
most of the heavy r-process
elements that exist.
Seeing a gravitational
wave signal
from merging neutron
stars would allow
us to determine pretty
exactly how much mass
is lost in the merger.
This will be an
extremely important piece
of evidence in either killing
or helping confirm the idea.
Besides their importance
to nucleosynthesis,
the simple fact that we can
see neutron star mergers
in regular light is
extremely powerful.

English: 
Black hole mergers
are dark, so we
have to infer almost everything
from the gravitational waves
alone.
But colliding neutron
stars are bright across
the electromagnetic spectrum.
Comparing the EM and
gravitational wave signatures
will teach us a lot.
If this is real, why
hasn't LIGO announced it?
Well, the LIGO team has
always shown admirable caution
before making big
announcements in the past.
They want to analyze
the data fully
to ensure the signal meets
their very strict statistical
standards for
claiming a detection.
The last LIGO
observing run ended
on August 25, at which point
they announced that there
were "promising candidates."
Probably that means
more black hole,
black hole mergers in addition
to this rumored neutron star
manager.
But to go from
promising candidate
to confirmed detection
requires meticulous statistical
analysis.
Public announcements
will happen when

French: 
Les fusions de trous noirs
sont sombres, donc
nous devons déduire presque tout, 
à partir des ondes gravitationnelles
seules
Mais les collisions d'étoiles à neutrons
sont lumineuses sur tout
le spectre électromagnétique.
Comparer spectre électromagnétique
et ondes gravitationnelles
nous en apprendra beaucoup.
Si c'est vrai, pourquoi
LIGO ne l'a-t-il pas déjà annoncé?
Eh bien, l'équipe de LIGO a
toujours montré une prudence admirable
avant de faire grosses
annonces dans le passé.
Ils veulent analyser
les données en détail
pour s'assurer que le signal se conforme à
leurs normes statistiques
très strictes pour clamer 
une détection.
Le dernier run d'observations de LIGO  s'est terminé
le 25 août, à ce moment là,
ils ont annoncé
qu'il y avait des "candidats prometteurs".
Cela signifie probablement
plus de trou noir-
-trou noir fusion, en plus
de cette rumeur de fusion d'étoiles à neutrons
 
Mais pour passer de
candidats prometteurs
à une détection confirmée,
il faut des analyses statistiques méticuleuses
 
Une annonce publique
arrivera quand

Swedish: 
Sammanslagning av svarta hål är mörka händelser, så vi
blir tvungna att uttyda nästan allting från enbart gravitations-
vågorna.
Men kolliderande neutronstjärnor är ljusstarka över
det elektromagnetiska spektrat.
Att jämföra EM- och gravitationsvåg-signaturer
kommer att lära oss mycket.
Om detta är verkligt, varför har LIGO inte offentliggjort det?
LIGO-teamet har alltid varit föredömligt försiktiga
innan de gjort stora tillkännagivanden förut.
De vill analysera data fullständigt
för att säkerställa att signalen uppfyller deras mycket stränga statistiska
krav för att hävda en detektion.
Den senaste LIGO observations-omgången avslutades
den 25:e augusti, och då meddelade de att det
fanns "lovande kandidater".
Förmodligen betyder det fler svart hål,
svart hål sammanslagningar, utöver det här ryktet om en neutronstjärne-
sammanslagning.
Men att ta sig från lovande kandidat
till bekräftad detektion förutsätter grundlig statistisk
analys.
Ett offentligt tillkännagivande kommer att ske när

Swedish: 
teamet är säkert på signifikansen hos sin signal.
Vi håller tummarna.
Vi kanske för första gången har upptäckt
en länge förutspådd astrofysisk katastrof, en
som kan ha gett upphov till ett nytt svart hål
och skapat halva jordens massa i guld.
Och vi kommer att ha erfarit detta på över 100 miljoner ljusårs
avstånd genom att samla in bara en handfull gammastrålar
och genom att förnimma de fina krusningarna den
gjorde i själva väven av rumtiden.
Det här avsnittet presenteras av Curiosity Stream,
En online-video prenumerationstjänst som erbjuder dokumentärer
och faktaprogram från några av världens bästa filmproducenter,
inklusive exklusiva original.
Curiosity Stream har händelsevis en alldeles utmärkt film
om LIGO och gravitationsvågor.
"Gravitationsvågor - att spola tillbaka tiden"
innehåller några fascinerande scener bakom kulisserna
vid observationerna.
Skaffa dig obegränsad åtkomst idag.

English: 
the team is sure of the
significance of the signal.
Fingers crossed on this one.
We may have just spotted
for the first time
a long theorized
astrophysical catastrophe, one
that may have birthed
a new black hole
and created half the
Earth's mass in gold.
And we will have learned it from
over 100 million light-years'
distance by collecting only
a handful of gamma rays
and by sensing the
faint ripples it
made in the very
fabric of spacetime.
This episode is brought to
you by Curiosity Stream,
a subscription streaming service
that offers documentaries
and nonfiction titles from some
of the world's best filmmakers,
including exclusive originals.
As it happens, Curiosity Stream
has a really excellent overview
of LIGO and gravitational waves.
"Gravitational Waves--
Rewinding Time"
includes some fascinating
behind-the-scenes footage
at the observatories.
Get unlimited access today.

French: 
l'équipe sera sûre de la
signification du signal.
On croisse les doigts pour celle là.
Nous avons peut-être repéré
pour la première fois
une catastrophe astrophysique 
théorisée depuis longtemps,
qui peut avoir donné naissance
à un nouveau trou noir
et créé la moitié de la
la masse de la Terre en or.
Et nous l'aurons appris de plus de
100 millions d'années-lumière
en recueillant seulement
une poignée de rayons gamma
et en sentant les 
faibles ondulations
qu'il a produit dans la véritable 
structure de l'espace-temps.
Cet épisode est porté à
vous par Curiosity Stream,
un service de streaming par abonnement
qui offre des documentaires
et des titres de non-fiction de certains
des meilleurs cinéastes du monde,
y compris les originaux exclusifs.
En l'occurrence, Curiosity Stream
a un très bon aperçu
de LIGO et des ondes gravitationnelles.
"Gravitational Waves-- Rewinding Time"
comprend un nombre fascinant de 
séquences en coulisses
des observatoires.
Obtenez un accès illimité aujourd'hui.

French: 
Et pour notre public, les premiers
deux mois sont gratuits si vous signez
à
cruiositystream.com/spacetime
et utilisez la promo
code "spacetime"
pendant le processus d'inscription.
Je tiens à remercier , encore une fois, 
tous nos supporters de Patreon.
Vos contributions ajoutent vraiment
une aide incroyable.
Et un énorme merci à
Mark Rosenthal pour nous avoir soutenu
au niveau quasar.
Mark, nous avons pris des dispositions pour que la moitié de la valeur d'une planète
en or, lors de la prochaine
fusion d'étoiles à neutrons,
soit expédiée directement à
votre adresse, courrier prioritaire.
Malheureusement, cela va
 prendre au moins 130
million d'années.
Maintenant, nous avons manqué les réponses aux commentaires sur les deux derniers épisodes
parce que je voyageais.
Il y avait la petite affaire d'une éclipse à contempler
Nous allons nous rattraper aujourd'hui
en faisant une réponse à un commentaire
des trois derniers épisodes.
Pour notre épisode sur
super tempêtes extraterrestres,
Feynstein 21 et
David Nelson sont demandé
si ce serait possible
arrêter un ouragan en laissant tomber
une arme nucléaire dans son œil.

Swedish: 
Och för våra tittare är de två första månaderna gratis om du loggar in
på curiositystream.com/spacetime
och använder bonuskoden "spacetime"
vid konto-initieringen.
Jag vill tacka alla våra supportrar på Patreon återigen.
Era bidrag blir tillsammans otroligt hjälpfulla.
Och ett extra stort tack till Mark Rosenthal som stödjer oss
på kvasar-nivån.
Mark, vi har ordnat så att motsvarande en halv planet
av guld från nästa neutronstjärnesammanslagning
kommer att skickas direkt till din adress, med expresspost.
Tyvärr kommer det att ta åtminstone 130
miljoner år.
Vi har inte svarat på kommentarer till de senaste två avsnitten
eftersom jag var på resande fot.
Det var ett smärre ärende att bevittna en solförmörkelse.
Vi kommer att ta igen det idag genom att behandla en kommentar var från
de senaste tre avsnitten.
I vårt avsnitt om utomjordiska superstormar
frågar Feynstein 21 och David Nelson
om det skulle vara möjligt att stoppa en orkan genom att släppa
en atombomb i dess öga.

English: 
And for our audience, the first
two months are free if you sign
up at
cruiositystream.com/spacetime
and use the promo
code "spacetime"
during the signup process.
I want to thank all of our
Patreon supporters once again.
Your contributions really add
up and are an incredible help.
And an extra huge thanks to
Mark Rosenthal for supporting us
at the quasar level.
Mark, we've made arrangements
for half a planet's worth
of gold from the next
neutron star merger
to be shipped directly to
your address, priority mail.
Unfortunately, that will
still take at least 130
million years.
Now, we missed comment responses
on the last two episodes
because I was traveling.
There was the small matter of
an eclipse to be witnessed.
We're going to catch up today
by doing a comment from each
of the last three episodes.
For our episode on
extraterrestrial super storms,
Feynstein 21 and
David Nelson asked
whether it would be possible
to stop a hurricane by dropping
a nuke in its eye.

French: 
Eh bien, la réponse est
non, grâce au ciel!
Les retombées nucléaires sont dangereuses,
extrêmement  dangereuses
avec un peu de vent.
Mélengez les retombées d'un
grosse bombe avec un ouragan,
et ça devient une
catastrophe mondiale.
En tout cas, par simple
arguments énergétiques,
ça ne marche tout simplement pas pour toute arme que nous possédons maintenant.
Un ouragan à part entière
génère entre
50 à 200 billions
watts de puissance,
ce qui est l'équivalent d'une explosion d'une mégatonne d'une bombe à hydrogène
toutes les 2 minutes
Même en supposant qu'un assez grand de bombe pourrait être lachée,
cela ne réduirait pas la
pression dans l'oeil
pour plus longtemps que
ça prend au choc
de quitter l'ouragan.
La pression dépend du
quantité réelle d'air présente
par rapport à l'environnement.
Et en explosant l'oeil ne va pas
ajouter des centaines de
des millions de tonnes d'air.
Même,  ça va
réduire la pression de l'air
et ajouter de la chaleur à l'océan, et donc aggraver les choses.
En ce qui concerne notre épisode
sur la détection de la vie

English: 
Well, the answer is
no, thank the stars.
Nuclear fallout is dangerous
enough, extra dangerous
with a bit of wind.
Stir up the fallout from a
large bomb with a hurricane,
and it becomes a
global catastrophe.
At any rate, by simple
energy arguments,
it just doesn't work for
any weapon we now possess.
A full fledged hurricane
generates anywhere
from 50 to 200 trillion
watts of power,
which is the equivalent of a
megaton hydrogen bomb exploding
every 2 minutes.
Even assuming a large enough
bomb could be brought to bear,
it wouldn't reduce the
pressure in the eye
for longer than
it takes the shock
front to leave the hurricane.
Pressure depends on the
actual amount of air present
relative to the surroundings.
And exploding the
eye isn't going
to add hundreds of
millions of tons of air.
If anything, it'll
reduce air pressure
and add heat to the ocean,
making things worse.
Regarding our episode
on detecting life

Swedish: 
Svaret är nej, tack alla milda stjärnor.
Radioaktivt nedfall är tillräckligt farligt, extra farligt
med en smula vind.
Rör upp nedfallet från en stor bomb med en orkan
och det blir en global katastrof.
I vilket fall, med enkla energiargument,
det räcker helt enkelt inte till med något vapen som vi nu har.
En fullfjädrad orkan genererar mellan
50 och 200 biljoner watt i effekt,
vilket motsvarar att en 1 megaton vätebomb exploderar
varannan minut.
Även om en tillräckligt stor bomb kunde sättas in
så skulle den inte reducera trycket i ögat
under längre tid än vad det tar chock-
vågen att lämna orkanen.
Trycket beror på den faktiska mängden av luft på platsen
jämfört med omgivningen.
Att bomba ögat kommer inte
att tillföra hundratals miljoner ton luft.
Om det gör något alls så kommer det att minska lufttrycket
och värma upp havet, vilket gör saker och ting värre.
Gällande vårt avsnitt om att hitta liv

Swedish: 
genom att observera utomjordiska atmosfärer,
så frågar Alex om vi kan observera atmosfären för Proxima
Centauri B. Svaret är nej, åtminstone med den metod
som beskrivs i videon.
Den metoden är att iaktta effekten på värdstjärnans
ljus när det passerar igenom planetens atmosfär.
För att det skall kunna hända så måste planeten
passera precis framför sin stjärna,
från vår synvinkel sett.
Bara en liten bråkdel av planetsystemen
är lämpligt arrangerade för att göra det,
och Proxima Centauri-systemet är inte ett av dem.
Å andra sidan så är TRAPPIST-1 planeterna
perfekt inriktade för detta.
Det var trots allt så vi hittade dem, med Kepler-
teleskopet.
Proxima Cen B hittades i stället med dopplermetoden, som
kan mäta de små vaggande rörelserna  hos en stjärna som orsakas
av planetens gravitationsverkan.
Gällande vårt avsnitt om vita hål så ville några av er
ha mera klarhet i ett påstående jag gjorde.
Jag sa att Big Bang matematiskt
liknar ett vitt hål, utom att den

English: 
by observing
extraterrestrial atmospheres,
Alex asks whether we can observe
the atmosphere of Proxima
Centauri B. Well, the answer
is no, at least by the method
described in the video.
That method is to watch the
effect on the parent stars'
light as it passes through
the planet's atmosphere.
And for that to
happen, the planet
needs to pass directly
in front of its star
from our perspective.
Only a small fraction
of planetary systems
are conveniently aligned
so as to do that,
and the Proxima Cen
system isn't one of them.
On the other hand,
the TRAPPIST-1 planets
are perfectly aligned for this.
After all, that's how we found
them, using the Kepler Space
Telescope.
Proxima Cen B was instead found
by the Doppler method, which
can measure the tiny wobble
in a star's motion caused
by the planet's
gravitational influence.
Regarding our episode on
white holes, a few of you
wanted some clarification
of a point I made.
I said that the Big
Bang is mathematically
similar to a white
hole, except that it

French: 
en observant des
atmosphères extraterrestres,
Alex demande si nous pouvons observer
l'atmosphère de Proxima
Centauri B. Eh bien, la réponse
est non, au moins par la méthode
décrite dans la vidéo.
Cette méthode est de regarder 
l'effet du passage de la lumière
des étoiles parents sur 
l'atmosphère de la planète.
Et pour cela arrive, la planète
doit passer directement
devant son étoile
de notre point de vue.
Seulement une petite fraction
des systèmes planétaires
sont alignés de manière pratique
pour faire ça,
et le système Proxima Centori
n'en est pas un.
Par contre, 
les planètes TRAPPIST-1
sont parfaitement alignés pour cela.
Après tout, c'est comme ça qu'on les a trouvés, en utilisant le télescope spatiale Kepler.
 
Proxima Centori B a été trouvé
par la méthode Doppler, qui
peut mesurer la minuscule oscillation
dans le mouvement d'une étoile causée
par l'influence gravitationnelle d'une planète
En ce qui concerne notre épisode sur
trous blancs, quelques-uns d'entre vous
voulait une clarification
d'un point que j'ai fait.
J'ai dit que le Big
Bang est mathématiquement
semblable à un trou blanc, sauf qu'il

French: 
ne possède pas de singularité.
Ce que je veux dire par là, c'est que le
Big Bang est arrivé partout
à la fois, pas en un
point infinitésimal dans l'espace.
L'origine de tout
l'espace est le Big Bang,
et ainsi tout l'espace est né dans cet événement.
Maintenant, nous pouvons imaginer à la fois un trou blanc et les premiers
instants du Big Bang comme
possédant une infinie ou au moins
une densité extrêmement élevée.
Mais pour le Big Bang, cette densité
été partout, pas concentré en un seul point,
comme dans le cas du trou blanc.
BrendanBlake42 souligne
que Karl Schwarzschild
ressemble à Simon Pegg
avec une moustache de comédie.
Oh, mon dieu, ça
fait tellement de sens.
Pas étonnant qu'il soit tel
fan de Star Trek.
Et Hot Fuzz est évidemment
une référence à la singularité
des trous noirs dans la théorie des cordes.

English: 
doesn't possess a singularity.
What I mean by that is that the
Big Bang happened everywhere
at once, not at an
infinitesimal point in space.
The origin of all
space is the Big Bang,
and so all space came
into being in that event.
Now, we can imagine both the
white hole and the earliest
instant of the Big Bang as
possessing infinite or at least
extremely high density.
But for the Big
Bang, that density
is everywhere, not
concentrated at a single point,
as in the case of
the white hole.
BrendanBlake42 points out
that Karl Schwarzschild
looks like Simon Pegg
in a comedy mustache.
Oh, my god, that
makes so much sense.
No wonder he's such
a Star Trek fan.
And Hot Fuzz is obviously
a reference to black hole
singularities in string theory.

Swedish: 
inte innehåller en singularitet.
Vad jag menar med det är att Big Bang inträffade överallt
samtidigt, inte i en infinitesimal punkt i rymden.
Ursprunget till all rymd är Big Bang,
så all rymd blev till i den händelsen.
Vi kan föreställa oss både det vita hålet och det tidigaste
ögonblicket av Big Bang som att de har oändlig eller åtminstone
extremt hög densitet.
Men i Big Bang finns den densiteten
överallt, inte koncentrerad i en enda punkt,
som i fallet med det vita hålet.
BrendanBlake42 påpekar att Karl Schwarzschild
ser ut som Simon Pegg i en lösmustasch.
Otroligt hur bitarna faller på plats.
Inte konstigt att han är ett sådant Star Trek-fan.
Och Hot Fuzz är naturligtvis en anspelning på svarta hål-
singulariteter i strängteorin.
