Doncs la primera per tu, Julià.
L-L-E-U.
Parany!
Comença l'"NTV". Avui serà com...
Una espectacular fumada col·lectiva de porros.
-(Dalmau) Llampferit.
-L-L-A-M-P-F-E-R-I-T.
Ah, i, sobretot,
no feu cas d'aquest iaio.
Pensa mirar l'"NTV" aquest nit?
No, crec que és molt avorrit.
-(Dalmau) Quaresmer.
-Q-U-A-R-E-S-M-E-R.
Temps!
Que se joda.
Els nens i nenes
d'un col·legi públic de Matadepera
han de dinar en un autocar abandonat
perquè l'escola no té menjador.
Pel pròxim curs s'ha previst
que aquest col·legi
disposi d'un nou edifici.
(dona) Un autocar inservible
fa cada migdia de menjador
al col·legi públic La Ginesta
de Matadepera, al Vallès Occidental.
L'Ajuntament d'aquesta població
va decidir habilitar aquest vehicle
perquè a l'escola no hi havia
prou menjadors per tots els nens.
Uns vint nens de preescolar i d'EGB
han menjat avui paella prèviament precuinada fora del col·legi.
Per ells,
el menjador-autobús és ben normal.
L'Ajuntament de Matadepera afirma
que les condicions sanitàries
de l'insòlit menjador són bones
i cap pare no s'ha queixat fins ara.
Tothom espera que el pròxim any
es construeixi una nova escola
amb els tradicionals menjadors.
Com dèiem, ens ha arribat el joc del Barça, un joc que, per cert, diu...
Ha fet una contracció...
Una mica Chiquito, eh?, això.
Diu: "Aquest joc s'ha fet
amb la intenció 'de que' tothom..."
-Ah! Ah!
-Ai, no.
-No.
-Parany, parany.
-Sí, senyor. Parany.
-Hauria de ser...?
"La intenció que tothom..."
Després diu: "Amb ganes de passar-ho bé i d'aprendre al mateix temps."
No.
No. Seria "alhora".
-Estic filant prim, potser.
-Molt prim.
Jo crec que estàs filant molt prim.
Sabia que pensaries això, perquè abans ho havíem parlat, també,
però que quedi clar un tema,
que és el de les targetetes.
Tinc unes targetes impressionants. Per on vols que comenci?
Per la que vulguis.
Agafa'n una a l'atzar.
A l'atzar. Aquesta.
"La final de la Copa de Fires
del 65-66 que va guanyar el Barça
es va 'tenir que' disputar."
-Mira.
-"Tenir que"!
(Mikimoto) Aquí ho veiem. Sí.
Mira, però n'hi ha més.
"La temporada 51-52 el Barça va quedar campió de Lliga i de Copa,
però 'lo' curiós..."
Ai, ai, ai...
Mira, mira, mira, diu: "El 82,
amb el Camp Nou ple de gom a gom,
es va celebrar la santa 'misa'.
Qui va celebrar aquesta 'misa'?"
-Ai...
-I diu: "El papa Juan Pablo II."
Ai...
(home) El trist intent
de quart de volta d'honor
que van fer els jugadors
del Reial Madrid al Camp Nou
el 16 de desembre de l'any passat,
després d'aconseguir guanyar
la Supercopa,
va ser el preludi d'una de
les millors imatges de la temporada.
El polaco que no bote es... es...
El polaco que no bote es...
(home) La resposta no va trigar gens
entre els aficionats blaugrana,
que dissabte van contestar
al president blanc
amb pancartes com aquesta que diu "Mendoza, baboso", i amb paraules.
Molt bé, això!
"Polacos", eh?, "polacos".
-Encara ens falta un altre gol.
-Som "polacos" de veritat, ara. No?
Però si als del Barça ens diuen "polacos", ells són "húngaros",
perquè tenen un "oso" a Madrid, d'acord?
El Mendoza...
el Mendoza que boti, que boti.
Boti, boti, boti, Mendoza!
¡Polaco de mierda! ¡Asqueroso!
¡Venga, a tomar por culo!
¡Que bote, Mendoza! ¡Que bote, Mendoza! ¡Que bote, Mendoza!
¡Que bote, Mendoza! ¡Que bote, Mendoza! ¡Que bote, Mendoza!
Però per què rius?
Aquest senyor ha mort, eh?
Perdona, Xavi.
És allò que passa a missa.
Saps a vegades a missa que no pots riure i comences a riure?
-Ja està, ja està.
-A missa et passa, això?
Home, a missa passa que a vegades comences a riure i no pots riure.
I per això a missa
a vegades et foten una hòstia.
-Per què rius?
-No és ben bé per això.
Doncs la primera per tu, Julià.
-L-L-E-U.
-Correcte.
-P-L-A-E-R.
-Correcte.
-M-A-L-V-A-T.
-Correcte.
H-À-B-I-L... B-I-L...
-H-À-B-I-L-S.
-Correcte.
-D-I-C-C-I-Ó.
-Correcte.
-S-È...
-No, torna-hi.
-C-È-L·L-U-L-A.
-Correcte.
-I-M-M-I-G-R-A-R.
-Correcte.
-G-R-A-N-G-E-R-A.
-Correcte.
-E-M-B-A-L-U-M-S.
-Correcte.
-D-E-C-L-I-N-A-B-L-E.
-Correcte.
-F-I-G-U-R-I-S-T-A.
-Correcte.
-A-T-O-R-D-I-M-E-N-T.
-Correcte.
-P-E-T-X-I-N-A.
-Correcte.
-G-A-S-I-F-I-C-A-R.
-Correcte.
-B-O-N-A-N-Ç-A.
-Correcte.
-L-L-A-M-P-F-E-R-I-T.
-Correcte.
-H-I-P-O-C-E-N-T-R-E.
-Correcte.
-Z-O-O-F-À-G-I-A.
-Correcte.
-X-A-F-E-G-U-E-R.
-Correcte.
-E-S-B-L-A-I-M-A-R.
-Correcte.
-U-D-O-L-A-M-E-N-T.
-Correcte.
-D-I-A-B-O-L-I-C-A-L.
-Correcte.
-R-O-B-A-V-E-L-L-E-R.
-Correcte.
-F-I-B-R-I-F-O-R-M-E.
-Correcte.
-Q-U-A-R-E-S-M-E-R.
-Temps!
Temps! I rècord!
N'has lletrejat 24!
-(ovació)
-240 punts!
Déu-n'hi-do, Julià, enhorabona!
Quin gran, gran, gran,
gran concursant!
He dicho lo que pensaba.
Entonces, nada, me resta simplemente desearles a todos,
con todo corazón lo digo,
a la gente que está en el plató,
a mis compañeros de la mesa,
a toda Cataluña,
a todo el estado español y a toda Europa y el resto del mundo,
o sea, desearles...
a todo el personal que respira...
-(dona) Viva l'amore!
-...felicidad.
Deseo que sean
lo máximo de felices que puedan.
Y el que no, que se joda.
Si tu tampoc tens vergonya,
segueix-nos a Instagram i Twitter.
# (Gloria Gaynor, "I will survive") At first I was afraid,
# I was petrified.
# Kept thinking I could never live without you by my side.
# But then I spent so many nights thinking how you did me wrong.
# And I grew strong.
# And I learned how to get along.
# Did you think I'd lay
down and die? I will survive.
# Oh, as long as I know how to love, I know I'll stay alive.
# I've got all my life to live
# and I've got all my love to give and I'll survive.
# I will survive. Yeah, yeah!
#
Ja han vist, també, que en aquesta part de la Garrotxa, Tortellà,
no s'han escapat d'aquest dia gris, rúfol i, sobretot, plujós,
que encara ara dura
arreu de Catalunya.
Heu tingut un dia ben guapo
i ben galdós, eh, Míriam?
Galdosíssim, Martí, perquè ja se sap que quan plou i quan plou molt...
normalment els camins s'enfanguen
i quan els camins s'enfanguen
i hi has de passar
els cotxes, a vegades,
pateixen, diguéssim, accidents.
De seguida ho veureu,
el que ha passat avui.
Havia de ser un trajecte de 5 minuts
per un camí enmig dels camps
des d'una casa de pagès
fins a una altra.
La pluja, però,
ha acabat enfangant-ho tot...
i al final el trajecte
s'ha allargat una mica massa.
El cotxe de l'"En directe"
ha quedat enfonsat al camp
i, tot i que tothom ha col·laborat
a les tasques de rescat,
l'operació no ha estat senzilla.
(telèfon)
Hola.
Ens hem quedat tirats amb el cotxe.
No, ens hem quedat tirats
amb el cotxe.
Hi ha una senyora que està posant palla a sota les rodes
per poder treure'l d'un camí.
Però tu tranquil, eh?,
sortirem d'aquí.
Però no ha resultat tan fàcil,
la palla no era suficient...
i el cotxe cada cop s'enfonsava
més i més al fang del camí.
Un cop descartada
l'opció de la palla,
els mateixos entrevistats
han trucat a casa seva i en 5 minuts
s'ha presentat el tractor,
que ha desencallat el cotxe.
Ara només li falta un rentat complet i demà sant tornem-hi.
Bueno, ara faré
el que m'ha dit el realitzador,
que ja n'hi ha prou de "cachondeo"
amb ell, pobret.
# (Rocío Durcal, "La diferencia")
# Tal vez mañana yo despierte sola,
# pero por el momento
quiero estar soñando.
# No me despiertes tú,
# no ves que así yo soy feliz,
# consciente estoy, mi amor,
# que no eres para mí.
# No hay necesidad
que me desprecies.
# Tú ponte en mi lugar,
# a ver qué harías.
# La diferencia entre tú y yo
sería, corazón,
# que yo en tu lugar,
# que yo en tu lugar
# sí te amaría.
#
Centenars de persones, majoritàriament joves,
han protagonitzat avui,
en una de les places més cèntriques del barri vell de València,
una espectacular fumada col·lectiva de porros.
Amb aquesta acció,
els joves volien protestar...
contra la política municipal
d'imposar multes a les persones
que es droguen en públic.
Segons els concentrats,
la normativa municipal...
no hauria d'afectar
els fumadors de porros,
perquè són innocus i no perjudiquen la salut com les drogues dures.
(home) Com si d'un gran
congrés sioux es tractés,
centenars de joves s'han reunit avui
a la plaça de la Mare de Déu
de València per fumar junts.
No fumaven, precisament,
la pipa de la pau, sinó porros.
Als joves i als no tan joves
els havia convocat
una associació valenciana que agrupa diversos col·lectius socials
i alguns partits extraparlamentaris
per protestar
contra la legislació municipal
en matèria de drogues toves.
L'Ajuntament valencià,
com altres de l'estat,
va aprovar fa poc una normativa
per la qual la persona
que fos sorpresa al carrer
consumint qualsevol tipus de droga, tova o dura,
seria multada amb 25.000 pessetes.
Segons els fumadors
que s'han concentrat aquest matí,
la mesura és injusta
amb els fumadors de porros,
que, segons ells,
són un tipus de droga innòcua...
que no fa necessària
cap mesura de repressió.
La fumada s'ha fet amb normalitat
i no hi ha hagut incidents.
Només la curiositat dels vianants que passejaven per aquesta plaça,
a prop de la catedral
i de la Generalitat Valenciana,
i que veien com el fum els encegava.
Jo he portat els meus gossos.
Però, esclar, quan he vist que estan ensinistrats. "Dona'm la pota."
El meu fa coses...
els meus fan coses més guapes.
I els porto aquí. Pobrets.
-(rialles)
-Po...
No, no, no... no se'n foti de re.
Aquest és el Petitet
i aquest fa unes coses! Mirin.
Uesalaier! Hop!
Esperi, esperi, esperi.
Uesalaier! Úpala!
Ui-ui-ui-ui-ui!
Uixamalaia! Upla! Upla!
Esa! Eh!
Esalaiegua! Úpala!
Úpala isifola!
Ei, ei, ei! Snif, snif, snif, snif! Són mascle i femella, veu? Hop! Epa!
Nyim-nyim-nyim-nyim...
Mira, mira, mira, mira,
tan petitets! Mira, tan petitets!
Ep! Uisamalaier!
Fosamalaia! Uasalaia!
Mira com va darrere. Pop!
Eh! Guatamalaier!
Aquesta nit estàvem sopant, abans
de fer el programa, amb el Sergi,
pensant quina és la millor manera d'acabar el programa d'avui.
Amb un gag.
Que és un homenatge a aquest gran programa, que és l'"Un, dos, tres".
M'has de dir tòpics del futbol.
No contestis.
-En tenim exemples?
-Com per exemple aquests...
¿Con qué tópico te contesto?
¿El fútbol es así,
una parte para cada uno...?
No sé...
Nosotros ya estamos acostumbrados
y no hay que darle más vueltas.
Hay que seguir trabajando...
Pero, bueno, el fútbol es así,
da muchas vueltas.
-El fútbol es así.
-El fútbol es así.
Y al final te llevas los puntos.
-Molt bé.
-El fútbol es así, un, dos, tres.
-El fútbol es así.
-Hemos venido a ganar.
A veces se gana y a veces se pierde.
Ellos se han cerrado muy bien.
Si marco, no lo celebraré.
Això ho diuen molt, eh?
Desde la banda,
no se ven bien las rayas.
Intentaremos armar el taco
en el área contraria.
"Armar el taco", que és una cosa
que no sé... "Armar el taco", eh?
Un moment, sisplau.
Hauríem d'anar acabant els exemples.
Sí, sí. Més tòpics.
Jo he vingut aquí
a guanyar molts milions.
-Per exemple.
-(sirena)
Què és... què és aquest...
què és aquest soroll inesperat?
Com pots dir "milions"?
No em toquis...
-És igual, és igual.
-Molt bé.
-Ja està.
-He guanyat dos euros!
Un aplaudiment per mi, sisplau. Gràcies.
-# (Freire, "Doce cascabeles") #
-Actualment... Què ès això?
Ai, el "Doce cascabeles".
Que bonica.
# Doce cascabeles lleva mi caballo
# por la carretera... #
Que guapo, eh?
# ...y un par de claveles
al pelo... #
Y un par de claveles de faro.
Bueno...
-¿Què tenen, les barretes LO...
-(gemecs)
...tan temptador
com el seu cruixent arròs inflat
i el seu bany d'autèntic nougat
i deliciosa xocolata?
Mm... Hi cauràs segur.
Es posarà com una vaca.
(home) Ben aviat, a TV3,
un xou que trencarà esquemes,
farà gran la petita pantalla
i marcarà una nova fita en el món
de la comunicació audiovisual.
-I tot això ho he de fer jo?
-(home) I tant que sí!
Aquí hi ha un altaveu. 150 forats...
D'aquí ben poc,
reviurem un dels millors experiments del Dani Jiménez a "El club".
Us agradarà tant com a nosaltres?
# ("La Santa Espina")
#
He quedat amb Kilian Jornet
per passar un cap de setmana
al mig de la natura.
M'esperen dos dies apassionants:
aire pur, grans paisatges...
i formigues ficant-se'm
pel forat del cul.
I què, Kilian, on anirem?
A un hotel?
A una pensió.
-A un refugi?
-No, no.
Anirem a la meva caravana. Sí, sí.
En Kilian volia
que passés el cap de setmana
en una caravana de merda.
Dos homes dormint en una caravana
al mig del bosc.
Més que "El convidat",
allò semblava "Brokeback mountain".
Només esperava que no acabés igual.
Kilian, i si he d'anar al lavabo?
Si tens molt pipi,
hauràs de sortir fora.
A fora?! A menys 15 graus?!
No, no deu ser bo pel cutis. Passo!
Doncs t'hauràs d'aguantar fins demà.
-Bona nit.
-Bona nit.
No hauria d'haver begut tanta aigua abans d'anar a dormir,
però no estava disposat
a sortir fora.
Kilian.
I si tinc caca?
NTV. El canal del déjà vu.
Aquesta
és la de "La nit al dia".
-Ah, sí, la Mònica.
-La Mònica Terribas.
Que comença: "I per què?"
Al "Polònia" la imiten.
"I per què? Perquè no sé què.
I per quantos?" No ho sé...
Per mi és molt guapa.
I al meu pare li encanta.
És periodista,
és molt bona periodista.
Si no li diuen el perquè i com... continua dient "per què".
I vol saber tota la veritat,
com un jutjat.
Els nens són el més agraït,
perquè... perquè els nanos
són tal qual.
No et coneixen? No et coneixen.
No saben tal? No els agrada
el que dius? T'ho diuen.
Els nanos són realment molt agraïts.
Els polítics,
quan van al seu programa...
-Deuen tremolar de por.
-Deuen tremolar de por.
(veu de por) Mònica Terribas...
Jo a vegades feia
especials informatius
perquè passaven coses en hores que s'havia de fer en màxima audiència,
no ho sé, entrevistes al president, al cap de l'oposició,
crisis polítiques, etcètera.
Era l'horari en què em veien nens, quan feia aquestes coses especials,
quan feia el programa regular,
que era a la nit,
els nanos potser no em veien.
I, clar, la imatge era que era algú que feia només política,
cosa que a "La nit al dia" no passava, perquè hi fèiem de tot, no?
Oh, té una mirada penetrant, eh?
Com els japonesos.
-No te miran, sospechan.
-Té la mirada que aguanta, aguanta.
Si ens toqués de professora... buah!
Sense manies.
Amb els nens, sense manies.
És un públic molt agraït, els nens.
I parlarem, també, de més números,
de la gran quantitat de gols que hi ha hagut aquest cap de setmana.
Per exemple, de gols com el...
-Què vol dir això?
-No vol dir res.
1 a 3, potser,
intentaves representar?
-El teu famós 1 a 3, eh?
-Sí.
-Bé, no ha estat possible, però...
-Però no parlem de gols, va, no.
-No?
-No.
No ha estat possible
tenir amb nosaltres
Hristo Stóitxkov
per parlar, per justificar
com és que jo no vaig encertar...
aquest 1 a 3 del partit entre
el Reial Madrid i el Barcelona.
S'ha disculpat, però ha dit, també, que al llarg d'aquesta setmana,
dimarts, dimecres, dijous, divendres, qualsevol d'aquests dies,
sí que ens acompanyarà,
perquè, esperem,
no li avançaran l'entrenament,
com ha passat aquest dilluns,
i per això no ha pogut venir.
(home) Larry Hagman, més conegut
per J.R., va ser la gran atracció...
del torneig de golf disputat
al Pitch and Putt del Vendrell
a favor de "La Marató de TV3".
El veterà actor nord-americà, trasplantat de fetge,
va voler donar el testimoni
del seu cas personal,
encara que de golf
no en tenia gaires nocions.
Ben mirat,
la imatge de J.R. Ewin al "green"...
era més grotesca
que la d'un pop en un garatge.
No, mai he jugat a golf,
crec que és un esport molt poca-solta, si he de ser sincer.
Pels trasplantats,
és un bon esport?
No, crec que és molt avorrit.
Prefereixo les motos,
volar i tirar-me en paracaigudes.
(home) 94 punts a 79,
mentre veiem els nois del Valvi
de Girona, els nois de Girona,
molt interessats a veure
el funcionament d'una càmera de TV3
i abassegant una miqueta
el cameràman, que és darrere.
Han estat molt sol·licitades,
les càmeres de TV3.
Exactament.
Aquí hi ha un altaveu. 150 forats.
El tub està ple de gas butà.
El gas butà és molt inflamable
i, aleshores, s'encén.
Quan l'altaveu sona,
fa que el butà es mogui,
com l'aire quan jo et parlo.
Si posem la mà davant de la boca, l'aire es mou.
Escoltem a veure la música.
# (Wolfgang Amadeus Mozart, "La flauta màgica") Ah-ah-ah-ah... #
Això és "La flauta màgica", no?,
si no m'equivoco.
-No? És "La flauta màgica", no?
-# ...ah-ah-ah-ah... #
És el teu concepte
de música sexi, això?
A mi, Albert,
això m'ha posat ja una mica tendre.
Fixa't com, segons la nota i segons si és més aguda o més greu, canvia.
Canviem a una altra cançó
i podem veure ara...
És fantàstic, eh?
-# ("La Santa Espina") #
-Una sardana. Home, home!
Mira el foc com s'aixeca, mira.
Fixa't com la gralla...
#
Tac-tac-tac. Tac-tac-tac. Tac-tac.
Pam-pam-pam, pam-pam-pam...
#
Stop! I tenim una última cançó,
a veure com respon, el tub.
-# (AC/DC, "Back in black") #
-El rock més dur.
Fixa-t'hi,
aquí ja no és tant canviar la nota,
sinó el diferent canvi de volum.
-El foc també suporta bé AC/DC, eh?
-Exactament.
# (Wolfgang Amadeus Mozart,
# "Concert per flauta número 1
en G major": "Rondo minuetto")
#
# (Juan Luis Guerra,
"La bilirrubina")
-# Me sube la bilirrubina.
-# Ay, me sube la bilirrubina.
-# Cuando te miro y no me miras.
-# Ay, cuando te miro y no me miras.
# Y no lo quita la aspirina... #
Realment ho viviu
com si fos la feina?
Quan t'estàs entrenant...
A quasi ningú li agrada, entrenar-se,
perquè entrenar-se no és divertit, llavors és treballar,
però quan jugues...
A mi m'agrada jugar el campionat
i jugar tornejos i l'emoció, i tot això, m'agrada, això és divertit.
Per això, per mi no és una feina,
perquè els cèntims i tot això
no interessen per re,
en l'únic que penses és a guanyar
i disfrutes, guanyant.
Però quan vas a entrenar-te
no li agrada quasi a ningú.
-És dur, sí.
-Llavors, és una feina.
El boxejador nord-americà Mike Tyson
ha estat suspès cautelarment
per haver mossegat les dues orelles al seu rival Evander Holyfield
en el combat
que els va enfrontar diumenge
a Las Vegas, a l'estat de Nevada.
La suspensió final de Tyson,
que pot anar des d'uns quants mesos fins a tota la vida,
no la decidirà el consell atlètic
de Nevada fins més endavant.
De moment, s'ha retingut a Tyson
el que havia de cobrar pel combat,
4.400 milions de pessetes,
dels quals haurà de pagar, segur,
el 10% com a multa.
Tyson, que ahir va demanar clemència, podria acabar a la presó,
perquè va agredir dos policies després del combat.
S'enganxa?
Va. Em pots posar la bena, sisplau?
Ara, la bena, absolutament negra, com les benes negres.
I... i si algú es vol anar preparant un rellotge analògic,
perquè l'hi demanaran d'aquí...
Com una baga, sisplau.
-De seguida.
-Perquè després es pugui agafar.
Un rellotge analògic necessitem, oi?
Poden posar-hi l'hora que vulguin, però que siguin hores fixes.
Per exemple,
les 8, les 5.15, 4.30...
Una hora que no sigui la d'ara, vaja.
L'hora que vulguin, però que siguin quarts d'hora i hores fixes.
Vostè recordi l'hora que és
i ensenyi-la als seus amics, perquè...
Si tenim alguna càmera a prop,
ensenyarem l'hora.
Em sembla que està prou clar.
Vostè no és de la família
del senyor Paulí, oi?
-Digui-ho ben clar.
-No, no, no.
-Vostè sí?
-Però, perdó, eh?, ell el coneix.
De fa anys, però no pateixi.
-(Casas) El poso aquí?
-(Paulí) Sí, sí.
Així?
Ves mirant el rellotge
i ves repetint l'hora
que vegis que marca.
Les 10.
-Les 10.
-Correcte?
-Són les 10 de la nit.
-Gràcies.
Faltaven pocs minuts per a les 5 de la tarda, hora de la convocatòria,
però els fans ja no es podien esperar ni un minut més
per començar a assajar.
Alguns han fet força quilòmetres
per retre-li homenatge.
El primer pas a dins era inscriure's per batre el rècord Guinness
del major nombre de persones
ballant alhora el "Thriller".
I l'assistència ha superat de llarg les expectatives de l'organització.
I finalment han sigut unes 700.
La coreografia del videoclip "Thriller" no és precisament fàcil
i coordinar tantes persones
ha sigut tot un repte.
Com en tot homenatge,
no hi han faltat les actuacions
que recordaven el geni
i les mostres de condol dels fans.
Ballar era, potser, la millor manera de felicitar Michael Jackson...
en el que hauria sigut
el seu 51è aniversari.
Cada vez está esto peor.
Todo, está todo peor,
está todo quemado.
-Senyores i senyors, Georgie Dann!
-(ovació)
# (Georgie Dann, "La barbacoa")
La barbacoa.
# La barbacoa.
# Cómo me gusta, la barbacoa.
# La barbacoa. La barbacoa.
# La barbacoa. Y se acabó. #
-(d'aplaudiment)
-Gràcies, gràcies. Està bé...
# La barbacoa. La barbacoa.
# Cómo me gusta, la barbacoa.
# La barbacoa. La barbacoa.
# La barbaco... # Hol.
Ho canta tot igual.
Perdoni que l'hi digui.
Avui és el Dia del Llibre. Com podríem cantar el Dia del Llibre?
# El día del libro.
# El día del libro.
# El día del libro y se acabó.
#
Gràcies, gràcies per haver vingut. Ja pot marxar. Gràcies.
# Ja puc marxar.
# Ja puc marxar.
# Ja puc marxar.
Y se acabó. Chimpón. #
(ovació)
-Som aquí, a "Set de nit".
-(timbre)
I és... Ah, truquen, truquen.
Perfecte, perquè m'estava agafant una gana. Això deu ser la pizza!
Passa, passa,
que fa un fred que-que-que bueno...
-És la pizza. Perfecte.
-Hola, bona nit.
-Àlex Crivillé!
-Una pizza quatre formatges és aquí?
-Sí, és aquí. Àlex...
-(ovació)
-Bona nit, González.
-Bona nit, Nando Dixkontrol.
Que maco que estàs, eh?
Aquestes senyores d'aquí darrere deien que el tall de les cames
no et queda gaire bé.
Eh que sí?
Digueu-l'hi hola al González.
-Què vol dir?
-Home!
(dona) El pantaló et va massa llarg.
No et queda bé.
Aquest pantaló ha d'anar més curt, eh?
Aixequi's. Què ha de dir
d'aquest pantaló?
Que et va estret,
t'està bé, però és massa llarg.
-Senyora, és modern, que no ho veu?
-Et queda molt arrugat de cama.
-No et queda bé.
-Doncs això, ràpidament...
-S'ha d'arreglar.
-Ara no ho podem arreglar.
Només doblegat i amb un cop
de planxa, et quedaria perfecte.
De moment, per sortir del pas, sí.
-És a dir, fatal, no?
-No, però t'ho haurien d'haver vist.
-Nit d'estrena i vaig fet un...
-No. Vas molt modern, està molt bé.
-Ara com vol...? Ja no puc seguir.
-Ara no tens "arreglo".
-Ara segueixi vostè.
-Bueno, no tens "arreglo"...
¿Com he de seguir ara un programa
en directe després d'aquesta...
d'aquesta crítica destructiva...?
M'acaba d'enfonsar,
ara ja no em fa il·lusió res.
-És constructiva.
-No, no, no...
-Les sabates són molt maques.
-Això sí. Bueno, és igual.
Durant l'estiu
teniu la nostra pàgina web
per seguir en contacte
amb les notícies,
veure jocs, els programes que hem fet, una agenda d'activitats...
Tot el que vulgueu.
Nosaltres tornem el dia 15. Moltes gràcies per haver-nos acompanyat...
(crits)
Pareu!
Bones vacances!
Què passa, és freda o què?
Bé, fins aquí ha arribat
aquesta connexió de la tarda.
Hem estat amb vosaltres des de les 8
i us hem intentat explicar
tot el que ha passat.
Hem vist la Sheryl Crow
en directe...
(cridòria)
Vinga, em sembla que haurem d'acomiadar la connexió.
Ens veiem aquesta nit. Fins ara. Va!
(cridòria)
