Dragi prijatelji "nemške svete medicine" dr.med. Mag. Theol. Ryke Geerd Hamerja!
Naša tema: Kdor trdi, da obstaja patogen/povzročitelj, mora biti le-tega sposoben dokazati!
Slavni Robert Koch, po katerem istoimenski nemški inštitut nosi ime,
je delil mnenje Louis Pasteurja, da so mikrobi "patogeni".
Koch je določil odkrivanje patogenov v svojih t.i. Kochovih postulatih.
Kochovi postulati bi morali biti osnova zakonom RKI!
Vsaj g. Drostenu (nemški virolog) bi naj bili poznani.
Ti Kochovi postulati so naslednji:
1. omogočeno mora biti tako odkritje kot izolacija povzročitelja v obolelem tkivu posameznika
2. povzročitelja je možno gojiti v njegovi osnovni obliki
3. vzrejen povzročitelj mora pri zdravem posamezniki povzročiti enako bolezen
4. povzročitelja lahko ponovno izoliramo.
Toliko o smernicah Roberta Kocha.
In ravno tak dokaz še nikoli ni bil predočen
in tudi ne more biti, za niti en mikrob!
Kajti postulati nasprotujejo biološkim zakonom narave,
po katerih povzročitelj/patogen ne more obstajati!
In proti naravnim zakonom je vsaka napačna trditev nemočna in zamaskirana kot splet domišljije.
Kaj natančno s Kochovimi postulati ni možno doseči,
bi rad prikazal v tem videu.
Nekaj predhodnih razlag:
Šolska medicina med domnevne bolezenske mikrobe vključuje glivce, bakterije in viruse.
Obstaja tudi mešana oblika, imenovana glivična bakterija ali mikobakterija,
ki je srednja stvar med glivico in bakterijo.
Me drugim naj bi bila mikobakterija tudi odgovorna za pljučno tuberkulozo,
tako trdi šolska medicina, kar pa je čista neumnost.
Glivice, bakterije in mikobakterije so neodvisna živa bitja.
Imajo presnovo in se lahko razmnožujejo.
Torej lahko mikrobe gojimo, tako kot lahko gojimo skoraj vsa bitja.
Nasprotno,  virus naj ne bi bil samostojno živo bitje.
Njegova velikost naj bi bila le nekaj atomov.
Virus naj bi se navezal na gensko snov prej zdrave gostiteljske celice.
Z nadaljnjo delitvijo gostiteljske celice bi se naj virus oz genska snov kopirala.
Torej ne moremo govoriti o razmnoževanju virusa.
Če že, bi morali govoriti o kopiranju virusa.
Kakorkoli!
Zaradi delitve gostiteljske celice sta zdaj dva takšna virusa, namesto enega.
Zato lahko šolska medicina govori o razmnoženem številu virusa.
Za domnevno, z virusom povezano, avtoimunsko bolezen AIDS
je šolsko medicinska terapija, citostatska terapija,
ki ubije vsako celico med celično delitvijo.
S tem se prepreči razmnoževanje virusa,
vsaj po logiki šolske medicine.
Tako kot od Dr. Hamerja odkrit 4. biološki naravni zakon
- ontogenetsko določen sistem mikrobov -
podrobno razloži, se glivice in glivične bakterije razmnožujejo
v organizmu po konfliktnem šoku (DHS)
v simpatikoni (hladni) konfliktno aktivni fazi,
medtem, ko se bakterije razmnožujejo po razrešenem konfliktu
v vagotoni (topli) ozdravitveni fazi.
Skoraj k splošnemu znanju pripada dejstvo,
da glive gojimo v hladnem in vlažnem okolju,
medtem, ko bakterije lahko gojimo le v toplem inkubatorju.
Fenomen, ki v šolski medicini ne sme biti podrobneje raziskan.
V ten primeru bi morala šolska medicina vključiti človeško psiho v način gledanja na stvar
in prav temu se skuša čimbolj izogniti.
Verjetje šolske medicine je,
bolezni niso v povezavi z psiho.
Preidimo torej na 1. Kochov postulat,
odkrivanje suma prisotnosti patogena/povzročitelja v obolelem tkivu.
V primeru glivic, bakterij, mikobakterij
to odkrivanje na podlagi njihove velikosti
ni posebej težavno in ga je mogoče opraviti s svetlobnim mikroskopom.
Vendar ima šolska medicina pri odkrivanju virusa, zaradi njegove majnosti
precejšnje težave,
na katere nakazuje tudi obširna literatura o spornem testu PCR.
Konec koncev nekdo poskuša določiti zrno peska v velikem kupu peska, imenovanem celica.
Odkritje virusa je vse prej kot zanesljivo.
Z virusom je mogoče le v omejenem obsegu izpolniti 1. Kochov postulat.
Z drugimi besedami:
če od bolnega izoliramo tako majno stvar,
ne moremo sto-procentno trditi,
da je to iskana stvar!
Lahko je tudi drugo zrno peska iz te celice.
2.Kochov postulat zahteva gojenje izoliranega "patogena" v osnovni obliki.
Pri glivicah, bakterijah in glivičnih bakterijah
je to s primernim okoljem povsem možno,
kot sem že omenil.
Toda kako vzgojiti virus v čisti obliki,
ko pa ta virus potrebuje gostitelja za lastno razmnoževanje?
O gojenju virusa v osnovni obliki sploh ni možno govoriti.
Za razmnoževanje virusov šolska medicina uporablja vse mogoče trike.
In kaj točno razmnožuje, ni mogoče definirati.
Vse odločilna točka pa je nemogoč dokaz 3. Kochovega postulata.
Ta naj bi zagotovil dokaze, da mikrob povzroča bolezen oz. je njen vzrok.
Torej naj ta izoliran in v osnovni obliki gojen mikrob,
pri zdravem posamezniku ustvari enake simptome bolezni.
To po 4. biološkem naravnem zakonu Dr. Hamerja ni možno!
Moramo vedeti, da vsaka okužba ali vnetje
vedno predstavlja vagotono ozdravitveno fazo.
Noben mikrob pa ne more povzročiti faze zdravljenja!
Skozi razrešen konflikt se vključi ozdravitvena faza, aktivirajo
se mikrobi in pričnejo svoje delo oz nalogo!
Namreč v konfliktno aktivni fazi nastale
tumorje, vodene skozi proces starih možganov, tuberkulozno razgrajujejo,
ali prej nastale luknje, vodene skozi novi del možganov, ponovno zapolnijo.
Mikrobi so naravni kirurgi in brez izjeme delujejo le v vagotoni fazi, ki se sproži z rezrešitvijo konflikta .
Z drugimi besedami:
Za ulov mikroba pri delu,
mora pred tem dogodkom človek ali žival razrešiti svoj konflikt. 
Zmedo med vzrokom in posledico je najbolje prikazati na primeru gasilca!
Samo zato, ker je gasilec prvi na mestu vsakega večjega požara,
ne moremo trditi,
da je vzrok požara!
Vsakdo ve, da gasilec gasi in ne požiga.
Enako je z mikrobi!
Samo zato, ker gasilec vklopi požarno cev,
zaradi tega ne sproži požara.
Samo z vnosom  mikroba v zdrav organizem,
se ozdravitvena faza ne more pričeti.
Po četrtem biološkem zakonu narave
3. Kochov postulat nikoli ne more biti izpolnjen!
Niti z glivico, niti z bakterijo in tudi ne z mikobakterijo, niti virusom.
Z drugimi besedami in bolje rečeno:
Ni patogenov in zatorej ni okužb!
Ker je to dejstvo verjetno množici najtežje razumljivo,
bi to rad razložil s primerom:
Kot je znano, se pljučna tuberkuloza po vsaki vojni povečuje.
Pljučna tuberkuloza je ozdravitvena faza po pljučnem raku.
Vzrok za pljučnega raka in s tem tudi vzrok pljučne tuberkuloze je konflikt,
strah pred smrtjo!
Med vojno je razumljivo veliko ljudi reagiralo s strahom pred smrtjo
in posledično z rakom na pljučih.
Iz biološkega jezika prevedeno pomeni smrt,
ko nimaš več zraka za dihanje:
"Zdaj moram umreti!"
Biološki smisel je tu sam pljučni center!
V konfliktno aktivni fazi se pljučni alveoli razmnožijo,
tako lahko organizem boljše zajame zrak,
in s tem hitreje razreši konflikt strah pred smrtjo.
S končanjem vojne se tudi konflikt razreši.
Proliferacija pljučnih alveolov se ustavi.
Z razrešitvijo konflikta možgani aktivirajo mikobakterije, ki so se v aktivni fazi razmnožile,
da tuberkulozno ragradijo v pljučah nepotrebne alveole.
V tej ozdravitvei fazi pacient pogosto bljuva kri
in zdravniki šolske medicine postavijo diagnozo "pljučna tuberkuloza".
Če bi šolsko/splošno medicinci zdaj od tega "tuberkulozno obolelega" vzeli mikobakterijo
in jo vsadili zdravi osebi,
ki nima pljučnih lezij v ozdravitveni fazi,
potem pri tej zdravi osebi ne more biti sprožena pljučna tuberkuloza.
Pika!
Ena lastovka še ne naredi pomladi!
V tem smiselnem biološkem posebnem programu pljučnih alveolov,
šolska medicina v konfliktno aktivni fazi postavlja diagnozo pljučni rak.
V ozdravitveni fazi postavlja diagnozo pljučna tuberkuloza.
V šolski medicini gre za dva različna para čevljev.
V resnici spadata ti dve fazi skupaj kot tandem.
Vzrok pljučnega vozliča/lezije je strah pred smrtjo.
Vzrok za pljučno tuberkulozo je razrešitev konflikta straha pred smrtjo.
Na koncu tuberkulozno ozdravitvene faze, mikobakterije razgradijo pljučno žarišče
in ostane kaverna.
Pljučni rak je izginil.
Zdaj je šolska medicina nagnjena k temu, da govori o "čudežu" !
Ta "čudež" spontane ozdravitve dolgujeno mikobakterijam in njihovem delovanju!
Mikrobi niso naši sovražniki, kot meni šolska medicina.
So naši kirurgi ali zbiralci smeti,
ki odstranijo nepotreben pljučni material.
Pozor! Germanska sveta medicina ne velja v primeru zastrupitve!
Ljudje nismo mrhovinarji.
Če jemo pokvarjene ribe je to za naše telo neprebavljivo in reagiramo z bruhanjem in podobnim!
Naše telo truplo dojema kot neprebavljivo oviro.
Mrhovinarjem truplo ne predstavlja ovire.
4. Kochov postlat, izolacija patogena,
ki mora biti enak izvirniku,
pade že zaradi neizpolnjenega 3. Kochovega postulata
in ne potrebuje nadaljnje diskusije.
Da preidemo na bistvo vsebine te objave:
Robert-Koch-Institut v tej korona hipotezi
nima jasnega dokaza o virusu,
prav tako ne more dokazati,
da je virus za "bolezen" gripe, izcedka iz nosu, kašlja..
pravi vzrok "bolezni".
Upravičeno se vprašamo, na podlagi katerega argumenta naši politiki sprejemajo proti koronske ukrepe?
Ali vsi sledijo Deep State navodilom?
Zaključna opomba:
Do danes šolska medicina ni zagotovila nobenega dokaza o mikrobu kot povzročitelju bolezni.
Če bi to lahko storila, bi dr. Hamerjev 4. biološki zakon znanstveno ovrgla.
Mati narava ne ustvarja hudobije!
Edino hudobno so sektaši,
ki želijo stvaritev razdeliti na posamezne dele in nad njimi vladati.
Ti sektaši si želijo igrati stvarnika, vendar so razdiralci!
Ti sektaši si želijo igrati stvarnika, vendar so razdiralci!
Nasvidenje, do naslednjega videa!
