Nu citim și nu scriem poezii
doar pentru cã e drãguț.
Citim și scriem poezii pentru cã
aparținem rasei umane.
Iar rasa umanã e plinã de pasiune.
Medicina, dreptul, economia, ingineria,
toate acestea sunt preocupãri nobile
și necesare pentru a întreține viața.
Dar poezia...
frumusețea, romantismul, dragostea...
Pentru acestea trãim!
Dacã ar fi sã citez din Whitman:
"Vai mie! O, viațã a întrebãrilor necontenite."
"A nesfârșitelor cohorte de necredincioși.
"A orașelor înțesate de nãtângi."
"Ce-i bun în toate astea?
Vai mie! O, viațã!"
"Rãspunsul: Pentru cã ești aici."
"Pentru cã existã viațã și identitate."
"Pentru cã teatrul vieții va continua,
și tu poți avea replica ta."
"Pentru cã teatrul vieții va continua
și tu poți avea replica ta."
Care va fi oare replica ta?
