
Russian: 
Добрый день! Меня зовут Джон Грин и это Ускоренный курс европейской истории.
Итак, в прошлый раз мы говорили о том что Ренессанс был очень важен, при условии что вы были представителем
аристократии примерно этой части мира
В этом эпизоде мы рассмотрим распространение Ренессанс по Франции, Англии, Испании,
Историческим Нидерландам и семидесяти двум миллиардам мини-государствам в Центральной Европе.
К слову, внезапно оказывается что существует намного больше книг для чтения
*Вступление*
Ускоренный курс европейской истории
Ренессанс возник и популяризировался благодаря открытию в середине XV века книгопечатания подвижными литерами.
Вся слава в основном уходит немецкому ювелиру и ремесленнику Иоганну Генсфляйшу цур Ладену цум Гутенбергу, чей печатный станок
1440-х годов выпустил знаменитую Библию Гутенберга и способствовал распространению печатных книг.
И методы печати, в том числе подвижными литерами, использовались в Китае на протяжении многих веков,

Serbian: 
Здраво, ја сам Џон Грин и ово је Убрзани курс из европске историје.
Када смо прошли пут завршили, ренесанса је била прилично важна ствар,  ако сте били припадник
елите у отприлике овом делу света.
Данас ћемо пратити ширење ренесансе на Француску, Енглеску, Шпанију,
земље Бенелукса, седамдесет и два милиона милијарди државица централне Европе.
Такође, сада има много више књига за читање.
Рененсансу је обликовало и  унапредило
откриће технике штампања покретним словима негде око средине 15. века.
Заслуга за то већином иде немачком златару и сваштару Јохану Гутенбергу, чија је штампарска
преса из 1440-их произвела чувену Гутенбергову Библију и подстакла је ширење штампаних књига.
Сад, технике штампања, укључујући и ону покретним словима, коришћене су у Кини већ много векова,

Arabic: 
مرحبا, انا جون جرين
وهذه كراش كورس التاريخ الأوروبى
حسنا, حيث توقفنا المرة الاخيرة
ان النهضة امر هام
وانها شرط ان تكون من نخبة معظم اجزاء العالم انذاك.
اليوم سوف نتابع انتشار النهضة فى فرنسا وانجلترا واسبانيا
والبلدان النامية والاثنان وسبعون بيجليون ولاية فى وسط اوروبا.
وايضا, هناك الكثير من الكتب للقراءة.
مقدمة
تشكلت وتطورت النهضة في منتصف القرن الخامس عشر
نتيجة اكتشاف الأت الطباعة المتنقلة 
ويرجع الفضل بالاكثر للصائغ الالمانى جوهانسن جوتينبيرغ
صاحب الة الطباعة التى نشرت الكتاب المقدس
عام 1444لغيوتينبيرغ 
وساهمت فى انتشار الكتب المطبوعة.
الان, استخدمت الصين تقنيات للطباعة بما فيها
النوع المتنقل لقرون عديدة

English: 
Hi I’m John Green and this is Crash Course
European History.
So, when we left off last time, the Renaissance
was a very big deal, provided you were part
of the elite in approximately this part of
the world.
Today, we’re going to follow the spread
of the Renaissance to France, England, Spain,
the Low Countries, the seventy two bajillion
ministates of central Europe.
Also, suddenly there are a lot more books
to read.
INTRO
The Renaissance was shaped and promoted by
the discovery in the mid-15th century of moveable
type printing.
The credit goes mostly to the German goldsmith
and tinkerer Johannes Gutenberg, whose printing
press from the 1440s produced the famous Gutenberg
Bible and fueled the spread of printed books.
Now, printing techniques, including movable
type, had been used in China for many centuries,

Arabic: 
ولكنها اصبحت اسرع فى اوروبا, لان الحروف اللاتينية
كانت تتكون من 26حرف فقط.
وايضا سهلت التطورات اعادة تعيين وضبط الحروف 
لتكوين كلمات وكتيبات ونشرات اخبارية جديدة
وثم كتب كاملة
فى الواقع, هناك كتب فى مركز العالم اليوم!
انه مركزى المفضل فى العالم حتى الان
أنا احب الكتب!
انه لمن الصعب حقا ان أبالغ فى تقدير قضية الطباعة
مثلا, قبل صديقنا غيوتينبيرغ كانت اكثر الكتب فى اوروبا
كانت تطبع من كتب اخرى باليد
كان هذا مضيعة للوقت والمال ونتج
عنه الكثير من الاخطاء
ويعنى هذا ان الكتب لم تكن تشكل جزء
من حياة الناس
مثلا, اذا كنت من بين نحو 80% من الناس فى انجلترا  
وفرنسا الذين كانو يعملون فى الزراعة 
فى ذلك الوقت 
يعنى انك لست بحاجة لتعلم القراءة
لتمارس مهنتك
عموما لم يكن هناك شيئا
بامكانك قرائته
لكن غيرت الطباعة كل ذلك
سريعا وبشكل لا يصدق!
وصلت اول الة طباعة الى فينسيا
عام 1469

Serbian: 
али штампање је могло бити брже у Европи је јер латинско писмо имало двадесетшест
графема, и такође због иновација било је лакше избацивати и наново сложити слова да обликују нове
речи, које су временом постале памфлети и билтени, а потом и читаве књиге.
У ствари, књиге су у средишту света данас!
Ово ми је до сада најомиљиније средиште света.
Волим књиге.
Не може се довољно нагласити колико је значајно било штампање.
На пример, пре нашег пријатеља Гутенберга, већина књига у Европи су копиране из других књига
преписивањем.
Ово је трошило много времена и било скупо и укључивало је грешке.
А такође је значило да књиге нису биле део живота већине људи.
На пример, ако сте припадали групи од око 80% људи у Енглеској и Француској који су се бавили
пољопривредом у то време, није само да нисте морали да научите да читате да бисте обављали
свој посао;  већ генерално није било ничега за читање.
Али штампање је све то променило невероватно брзо.
Прва штампарска преса је стигла у Венецију 1469.

English: 
but printing could be quicker in Europe because
the Latin alphabet only contained twenty-six
characters, and also innovations made the
letters easy to eject and reset to form new
words, pamphlets, and newsletters, and then
entire books.
In fact, there are books in the Center of
the World today!
It’s my favorite center of the world yet!
I love books.
It’s really hard to exaggerate just how
big a deal printing was.
Like, before our friend Gutenberg, most books
in Europe were copied from other books by
hand.
This was time-consuming and expensive, and
it introduced errors.
And it also meant that books were not part
of most people’s lives.
Like, if you were among the around 80% of
people in England and France who worked in
agriculture at the time, it’s not just that
you didn’t need to learn to read to do your
job; there was generally nothing you could
read.
But printing changed all of that incredibly
quickly.
The first printing press arrived in Venice
in 1469.

Russian: 
но печать в Европе была быстрее, потому что латинский алфавит содержит только двадцать шесть
символов, а также инновации позволили легко извлечь буквы и сбросить их для создания новых
слов, брошюр, газет и затем даже целых книг.
На самом деле, в Центре Мира сегодня есть книги!
Это мой любимый центр мира пока что!
Я люблю книги.
Трудно гиперболизировать насколько масштабным событием было книгопечатание.
То есть, до Гутенберга, большинство книг Европы были скопированы с других книг от руки.
Это занимало много времени и усилий (как создание субтитров), было дорогим и приводило к ошибкам
И это также означало, что книги не были частью жизни большинства людей.
Например, если вы были среди примерно 80% населения Англии и Франции, которые работали в
сельском хозяйстве в то время, вам не просто не нужно учиться читать, чтобы делать
вашу работу; не было абсолютно ничего что вы могли бы прочитать.
Но печать изменила всё невероятно быстро.
Первый печатный станок прибыл в Венецию в 1469 году.

Russian: 
В 1500 было уже 417 печатных станков в городе
За первые пятьдесят лет после того, как в Европе появилась печать, более 20 миллионов томов книг было напечатано.
Эти 20 миллионов также включали в себя великие произведения из классического мира, которые Ренессанс переосмыслял,
и также много других работ.
И как юристы работали, чтобы расшифровать значение каждого латинского слова корпуса римского
закона, западная правовая традиция родилась.
Больше экземпляров Библии было доступно для чтения и обсуждения.
И новые истории и поэмы можно было распространять более широко.
Подумайте об этом: интересуетесь ли вы
наукой,
литературой,
юриспруденцией,
математикой,
печать означала, что больше людей имели возможность встретить гораздо больше голосов сквозь пространство и  время
И когда идеи эпохи Возрождения распространились на север, частично за счет печати, из этого следовало, что писатели
и ученые увидят идеи гуманизма через призму локальных проблем.
Также, конечно, североевропейские мыслители недооценили итальянское происхождение движения.

Arabic: 
كان هناك مايقرب 417 الة طباعة فى المدينة
وصولا الى عام 1500
فى اول 50عاما من وصول الطباعة الى اوروبا
تم طباعة مايقرب من 20مليون كتابا
وهذا يضم الاعمال العظيمة لعالم الكلاسيكيات
التى اعادت النهضة اكتشافها 
بما فيها المؤلفات القانونية
كما عمل القضاة على فك رموز كل كلمة لاتينية
لمجموعة القانون الرومانى
ونشأت التقاليد القانونية الغربية.
والكثير من نسخ الكتاب المقدس كانت متاحة
للقراءة والمناقشة
وقصص وقصائد جديدة يمكن تبادلها على نطاق اوسع
فكر بهذه الطريقة: سواء أكنت مهتما بالعلوم
او الادب او القانون او الرياضيات
اتاحت الطباعة الفرصة لكثير من الناس 
لمواجهة الكثير من الأصوات عبر
الوقت والمكان.
و مثل انتشار افكار عصر النهضة فى الشمال
بمساعدة الطباعة
تابع ذلك ادراك الكتاب والعلماء لأفكار الانسانية
عبر عدسة الاهتمامات المحلية
وايضا,بالطبع,قلل المفكرون ف شمال اوروبا من اهمية
أصول الحركة الايطالية.

Serbian: 
До 1500, било је 417 штампарских преса у граду.
У првих педесет година пошто је штампарство дошло у Европу, преко 20 милиона томова књига
је одштампано.
Ово је укључивало велика дела из класичног света који је ренесанса поново откривала,
али такође и много дела из права.
И док су јуристи радили на томе да дешифрују значење сваке латинске речи из корпуса римског
права, родила се западњачка правна традиција.
За читање, и расправу, било је доступно више примерака Библије.
И нове приче и песме постале су  шире доступније.
Размишљајте о овом на овај начин: Било да вас је занимала наука или књижевност или права или математика
штампање је значило да ће више људи имати прилику да сусретне много више гласова кроз време
и простор.
И док се ренесанса ширила на северу подстакнута шампарством, следило је да ће писци
и учењаци видети идеје хуманизма кроз наочаре локалних брига.
Такође, наравно, северноевропски мислиоци умањили су значај италијанског порекла самог покрета.

English: 
By 1500, there were 417 printing presses in
the city.
In the first fifty years after printing came
to Europe, over 20 million volumes of books
were printed.
This included the great works from the classical
world that the Renaissance was rediscovering,
but also many legal works.
And as jurists worked to decipher the meaning
of every Latin word of the corpus of Roman
law, the western legal tradition was born.
More copies of the Bible were available to
read, and argue about.
And new stories and poems could be shared
more widely.
Think of it this way: Whether you were interested
in science or literature or law or mathematics,
printing meant that more people had the opportunity
to encounter far more voices from across time
and space.
And as Renaissance ideas spread north fueled
in part by printing, it followed that writers
and scholars would see the ideas of humanism
through the lens of local concerns.
Also, of course, northern European thinkers
downplayed the movement’s Italian origins.

Arabic: 
أحد اعظم القواعد فى التاريخ, كلما كانت 
ايطاليا لديها فكرة
فتقول شمال اوروبا: "يا الهى, كانت لدينا بالفعل فكرة كهذه ثمانى مرات,
, طريقتنا مختلفة وأفضل كثيرا, انتظر لترى كيف
نقوم بالموت الأسود
فاصلة الباليه فاصلة الفاشية فاصلة الاسحلة الالية
فاصلة البيتزا فاصلة كرة القدم الدفاعية."
على اية حال, لوحة بيتر بيرغيول"الامثال الهولندية"
تعد مثالا لأختلاف الفن فى النهضة الشمالية
عن نظيره الايطالى
كان بيرغيول مهتما بافكار الانسانية فى هذه اللوحة
فهى علمانية
حيث تركز على الاشخاص في العالم الطبيعي.
ويكمنك ان ترى فى لوحة برويل للقروين الرعاة القذرين
ييتصرفون بدافع الحكمة
سخيفة شهيرة لا تتمتع بأى اناقة او تناغم
كما ذكر فى كتاب بوتشيل (ميلاد فينوس)
من الناحية الاخرى, لم تكن النهضة الشمالية فريدة من نوعها
ولكنها كانت معيار لعالم الكلاسيكيات
وكتاباته وفنه
اسس فلورنتينس الكثير من التقاليد الشرعية الرومانية 

Serbian: 
Једно од великих правила историје је да кад год Италија има неку идеју, северна Европа
ће бити као: "Како да не.
Ми смо то раније смислили као већ осам пута.
Наша варијанта је толико много другачија и боља.
Сачекајте да видите како се ми бавимо Црном смрти или балетом или фашизмом или аутоматским
оружјем или пицом или дефанзивним фудбалаом.
Елем,  "Низоземске пословице" Питера Бројгела је један од примера колико се разликовала  уметност северне
ренесансе од својих италијанских парњака - Бројгела и даље занимају идеје хуманизма
у овој слици - световна је, усредсређена на људе, постављена у природном свету, али
можете видети да Бројгелова слика одрпаних сељана који се понашају
просто народски нема ништа од лиричности или елеганције, рецимо, Ботичелијевог Рађања Венере.
А опет, у много аспеката, северна ренесанса није била толико јединствена - и даље је
основно мерило био класични свет и његова уметност и писање.
Фирентинци су дали много значаја римској законској традицији која је оснаживала патерфамилијаса

Russian: 
Одним из великих правил истории является то, что, когда у Италии есть идея, Северная Европа
будет говорить что-то вроде "Да, нет. У нас уже была эта идея восемь раз.
Наша версия настолько сильно отличается и лучше.
Подождите, пока вы не увидите, как мы делаем черную смерть/балет/фашизм/автоматическое оружие/пицца/оборонительный футбол."
В любом случае, «Голландские пословицы» Питера Брейгеля - один из примеров того, как отличается искусство северного ренессанса
от его итальянских коллег - Брейгель все еще интересуется идеями гуманизма
на этой картине - она светская, ориентирована на людей, окружена природой - но вы
можете увидеть, что картина Брейгеля о неопрятных сельских жителях, играющих смешные обычные
мудрости не имеет ничего общего с лирикой или изяществом, скажем, Рождения Венеры Боттичелли.
С другой стороны, во многих отношениях Северный ренессанс не был таким уникальным пробным камнем
был еще классический мир и его искусство и письменность.
Флорентийцы сделали большую часть римской правовой традиции, которая уполномочила хозяина дома

English: 
One of the great rules of history is that
whenever Italy has an idea, northern Europe
will be like, “Yeah, no.
We totally already had that idea like eight
times.
Our version is so much different and better.
Wait till you see how we do the black death
slash ballet slash fascism slash automatic
weapons slash pizza slash defensive-minded
football.”
Anyway, Pieter Brueghel’s “Dutch Proverbs”
is one example of how different northern Renaissance
art was from its Italian counterparts--Breughel
is still interested in the ideas of humanism
in this painting--it’s secular, focused
on people, set in the natural world--but you
can see that Breughel’s painting of scruffy
rural villagers acting out ridiculous common
wisdom has none of the lyricism or elegance
of, say, Botticelli’s Birth of Venus.
Then again, in many respects, the Northern
renaissance wasn’t so unique--the touchstone
was still the classical world and its art
and writing.
Florentines had made much of the Roman legal
tradition that empowered the paterfamilias,

Serbian: 
или мушку главу породице и ово је прилично прихваћено на северу такође.
Идеја је била да све социјално и политичко уређење проистиче из примене очевог
ауторитета на породицу.
Из очевог сигурног положаја истицала је добробит породице.
И више од тога, добробит државе зависила је од доброг стања
свих породица које је обухватала, баш као што су успеси Рима лежали на породичним темељима.
И ако је хуманизам отварао врата ка преиспитивању тренутних вредности, нека врста усидрења је била потребна
да би се спречио хаос и људи и са севера и са југа сложили су се да је сигурност
у класичној традицији очеве законите доминације.
Дошло је и до радикализације и у северном и јужном хуманизму.
Неки од хуманиста су почели са редовним подучавањем - не само да расправљају - његове принципе и његов главни
предмет: реторику, што се вама не мора чинити као много, али то значи

English: 
or the male head of the family, and this was
very much embraced in the north as well.
The idea was that all social and political
order stemmed from the exercise of the father’s
authority over the family unit.
From the father’s secure position, the well-being
of the family flowed.
And more than that, the well-being of the
larger state depended on the good order of
all the families it encompassed, just as the
successes of Rome had rested on familial underpinnings.
And if humanism was opening the door to rethinking
current values, some sort of anchor was need
to prevent chaos, and people to the north
and south agreed that security was going to
rest in the classic tradition of the father’s
legal dominance.
In both North and South, humanism also went
radical.
Some humanists began regularly teaching—not
just discussing—its principles and its main
subject matter: rhetoric, which may not seem
like a big deal to you, but it means that

Russian: 
или главу семьи мужского пола, и это очень сильно распространялось и на севере.
Идея заключалась в том, что весь социальный и политический порядок вытекает из осуществления властью отца
властью отца над семейной ячейкой.
Из безопасного положения отца вытекало благосостояние семьи.
И более того, благосостояние более крупного государства зависело от хорошего порядка
всех семей, которые оно включало, так же, как успехи Рима зависели от семейных основ.
И если гуманизм открывает путь к переосмыслению нынешних ценностей, нужен какой-то якорь
чтобы предотвратить хаос, и люди на севере и юге согласились, что безопасность будет
опираться на классическую традицию законного господства отца.
И на Севере, и на Юге гуманизм также стал радикальным.
Некоторые гуманисты начали регулярно преподавать, а не просто обсуждать принципы и основной
предмет: риторику, которая может показаться вам не слишком важной, но это означает, что

Arabic: 
التى زادت من سلطة رب الأسرة او رئيس الاسرة
من الذكور
والذى كان مرحبا به للغاية فى الشمال
وكانت تتلخص فكرته فى أن النظام الاجتماعى والسياسي بالكامل
نابعة من ممارسة الأب لسلطته على الوحدة الأسرية
فمن وضع الاب الامن تأتى رفاهية الأسرة
وأكثر من ذلك, تعتمد رفاهية الدولة الأكبر على النظام الجيد
للأسر التى شملتها
مثلا نجاحات روما ارتكزت على أسس اسرية
وان كانت الانسانية تفتح الباب امام اعادة النظر فى القيم الحالية
فان الامر يتطلب نوعا من الركيزة لمنع الفوضى,
كما اتفق الناس فى الشمال والجنوب على أن الامن
يتمثل فى الاطار التقليدى المتمثل فى الهيمنة
الشرعية للأب
كانت النزعة الأنسانية فى الشمال والجنوب متجذرة
لذا بدأ بعض علماء الانسانية بانتظام تدريس-ليس فقط مناقشة-
مبادئها وموضوعها الرئيسي:البلاغة, والتى قد لا تبدو
لك باللأمر الهام,
ولكن هذا يعنى على اقل تقدير انها كانت هامش 
متجذر فى عالم النهضة,

Serbian: 
да барем делом на радикалној ивици ренесансног света, антички латински и грчки су
предавани, не само њихове средњовековне верзије - што ће временом довести
до преиспитивања шта су заправо одређени текстови рекли, можда најпознатији од њих, Библија.
Такође, понекад би се браћи придружиле девојке да буду подучаване, заиста радикална идеја, мада
али она која се може испратити све до старог светла - у правдању образовања
девојака, учењаци су цитирали античке жене које су биле подучаване, укључујући Сапфо, Аспазију,
и Корнелију, ћерку римског генерала Сципиона.
И како је хуманизам растао, тако је и број универзитета.
Европски универзитети су одавно предавали систем теологије и филозофије као схоластику
која се фокусирала на рана црквена учења и Аристотелову логику, али сада су
почели да прихватају хуманизам, проводећи мање времена у проучавању религиозних текстова, а више времена истражујући
људско стање и размишљајући о томе како да организују људска друштва,  укључујући
и како да поставе и примене законе.

Arabic: 
حيث كانت اللاتينية واليونانية القديمة تدرس,
ليست فقط كمجرد نسخ منالعصور الوسطى لهذه اللغات
والتى بالتالى شاركت فى اعادة التفكير فيما تقوله
النصوص المؤكدة
ولربما كان الانجيل هو الأكثر ملاحظة
فى بعض الاحيان كانت تنضم الفتيات مع اشقائهم 
فى اطار التعليم
 ,,انها حقا فكرة متطرفة
وعلى الرغم من ان ذلك يمكن ان يعود الى الضوء القديم
فى تبرير تعليم الفتيات
استشهد العلماء بالنساء القدامى اللواتى تلقن
التعليم ومنهم سافو واسباسيا 
وكرونيليا ابنة الجنرال الرومانى سكبيو
و مع نمو النزعة الانسانية وكذلك عدد الجامعات
درست الجامعات الأوروبية نظام من علم اللاهوت 
والفلسفة عرف بالفلسفة المسيحية
حيث ركز فى البداية على تعاليم الكنيسة ومنطق ارسطو
لكن الان بدأت تشمل النزعة الانسانية, 
واعطاء وقت اقل لدراسة النصوص الدينية و وقت
اكثر لدراسة الحالة الانسانية
والتفكير في كيفية تنظيم المجتمعات البشرية,
وايضا وضع وتنفيذ القوانين.

English: 
at least in the radical fringe of the Renaissance
world, ancient Latin and Greek were being
taught, not just the medieval versions of
those languages--which would eventually contribute
to a rethinking of what certain texts actually
said, perhaps most notably The Bible.
Also, girls sometimes joined their brothers
in being tutored, a radical idea indeed, although
one that could also trace itself back to the
Old Light--in justifying the education of
girls, scholars cited ancient women who’d
received tutoring, including Sappho, Aspasia,
and Cornelia, the daughter of the Roman general
Scipio.
And as humanism grew, so did the number of
universities.
European universities had long taught a system
of theology and philosophy known as “scholasticism”
that focused on early church teaching and
Aristotelian logic, but now they began to
embrace humanism, spending less time studying
religious texts and more time investigating
the human condition and thinking about how
to organize human societies, including how
to establish and enforce laws.

Russian: 
по крайней мере в радикальной окраине мира Ренессанса преподавались древняя латынь и греческий,
а не только средневековые версии этих языков, что в конечном итоге
способствовало переосмыслению того, что на самом деле говорилось в некоторых текстах, возможно, наиболее заметно в Библии.
Кроме того, девочки иногда присоединялись к своим братьям в обучении, что на самом деле является радикальной идеей, хотя
та, которая также может проследить себя до Старого Света - в оправдание образования
девочек ученые приводили в пример древних женщин, которые получали репетиторство, включая Сапфо, Аспазию
и Корнелию, дочь римского генерала Сципиона.
По мере роста гуманизма росло и количество университетов.
Европейские университеты долгое время преподавали систему богословия и философию, известную как «схоластика»
которая была сосредоточена на раннем церковном учении и аристотелевской логике, но теперь они начали
принимать гуманизм, тратя меньше времени на изучение религиозных текстов и больше времени на изучение
состояния человека и думать о том, как организовать человеческие общества, в том числе о том, как
устанавливать и применять законы.

Serbian: 
И усред свих ових развоја, Десидеријус Еразмус од Ротердама, такође познат као "Принц
хуманиста" постао је главна фигура у северној ренесанси.
Хај'мо до балончића мисли.
Еразмус је допринео вођењу хуманизма његовом кривудавом стазом од идеја проучавања
"људи" и "активног живота" у политику.
1595. отишао је да студира на Универизету у Паризу и почео да објављује мишљења
о јавним пословима, укључујући и одговорностима владара.
Владар, изјаснио се око образовања хришћанског принца, треба да учи класике
и дела достојних античких владара.
И у овим примерима откриће средства којима велике вође су постигле
јавно добро и одржале мир чак и у тешким временима.
Такође је нагласио важност читања Библије и водећих хришћанских аутора.
Због овога је постао познат као онај који се залаже за "средњи пут" између

English: 
And amid these developments, Desiderius Erasmus
of Rotterdam, also known as the “Prince
of the Humanists,” became the commanding
figure in the Northern Renaissance.
Let’s go to the Thought Bubble.
Erasmus contributed to taking humanism along
its twisted path from ideas of the study of
“humans” and the “active life” into
politics.
In 1595, he went to study at the University
of Paris and began publishing his opinions
on public affairs, including the responsibilities
of a ruler.
A prince, he declared in the Education of
a Christian Prince, needed to study the classics
and the deeds of worthy ancient leaders.
And in these examples he would discover the
means by which great leaders achieved the
public good and keep the peace even in troubled
times.
he also emphasized the importance of reading
the Bible and the leading Christian authors.
It was for this that he came to be known as
advocating for a “middle road” between

Russian: 
И среди этих событий Дезидерий Эразм из Роттердама, также известный как «Принц гуманистов",
стал главной фигурой в Северном Ренессансе.
Давайте обратимся к "Пузырю мыслей".
Эразм способствовал тому, чтобы гуманизм шел по извилистому пути от идей изучения
«людей» и «активной жизни» к политике.
В 1595 году он пошел учиться в Парижский университет и начал публиковать свои мнения
по общественным делам, включая обязанности правителя.
Принцу, объявил он по поводу образовании христианского принца, необходимо изучать классику
и дела достойных древних вождей.
И в этих примерах он обнаружит средства, с помощью которых великие лидеры достигли
общественного блага и сохранения спокойствие даже в смутные времена.
Он также подчеркнул важность чтения Библии и ведущих христианских авторов.
Именно за это он стал известен как сторонник «средней дороги» между

Arabic: 
وسط هذه التطورات, كان ديزيديرويس ايراسموس 
من روتردام,
وعرف ايضا ب"امير الانسانية" اصبح القائد
فى عصر النهضة الشمالية
لنتخيل القصة معا
لقد ساهم ايراسموس فى النسانية على طول مسارها
الملتوى
من افكار دراسة البشر والحياة الواقعية الى السياسة.
عام1595, ذهب للدراسة فى جامعة باريس وبدأ بنشر
اراءه فى الشؤون العامة
بما فى ذلك مسؤليات الحاكم.
كان الامير الذى أعلنه فى كتابه "تعليم الأمير المسيحى"
بحاجة الى دراسة الكلاسيكيات وسلوكيات
القادة القداماء القيمين
وفى هذه الامثلة سيكشف الطرق التى مكنت الزعماء 
العظماء من تحقيق الصالح العام
والحفاظ على السلام حتى فى الاوقات العصيبة.
أكد ايضا على اهمية قراءة الأنجيل وتوجيهات المؤلفون
المسيحيون البارزون
ولهذا اصبح معروفا بدعوته للوسطية بين الوثنية القديمة
والمفكرون المسيحيون الأحدث

Serbian: 
паганских античких и скорашњијих хришћанских мислилаца.
Понекад би био веома критичан према католичкој цркви.
Еразмус је такође био централна фигура у подизању "Републике писама", растуће међународне
заједнице хуманиста Европе.
У ствари, он се дописивао са неких пет стотина људи из разних крајева Европе, укључујући све
од сер Томаса Мора до Мартина Лутера и папе Лава X.
Поред његовог рада на библијским преводима, такође је уређивао, преводио и објављивао
древне паганске текстове, као што су Цицеронови, и дела многих кључних религијских аутора,
посебно Светог Јеронима.
Био је задивљујуће плодан, најмио је уреднике, лекторе, чак и писце који су писали уместо других људи да би могао
да произведе планине хуманистичких текстова и изгради се као суштинска
фигура северне ренесансе. После изненадне смрти од дизентерије у
69-ој зато што, знате, ипак је то био шестнеасти век.
Хвала ти, Балончићу мисли.
Пре него што је умро, Еразмус је видео уздизање протестантске реформације.

Arabic: 
ولكنه فى بعض الاحيان كان شديد النقد للكنيسة الكاثوليكية.
كان ايراسموس ايضا شخصية مركزية فى "جمهورية الرسائل" الصاعدة
فى المجتمع الدولى المتنامى من الانسانية فى اوروبا
فى الواقع, كان يراسل نحو خمسمائة شخص
فى انحاء اوروبا
بمن فيهم السير توماس مور و مارتن لوثر والبابا ليو العاشر.
وبجانب عمله فى ترجمة الانجيل, قام بتحرير وترجمة ونشر نصوص
وثنية قديمة
مثل سيسيرو واعمال العديد من رجال الدين, بخاصة القديس جيروم
كان مثيرا للدهشة, حيث استأجر محررين ومدققي اخطاء وحتى كتاب خفيون
لمساعدته على انتاج جبال من الكتابات الانسانية.
وصنف نفسه كشخصية جوهرية لعصر النهضة الشمالية, قبل موته المفاجئ
بسبب الدوسنتاريا عن عمر 69, كما نعلم, انه القرن السادس عشر

Russian: 
языческими древними и более поздними христианскими мыслителями.
Но он также иногда очень критиковал католическую церковь.
Эразм также был центральной фигурой в растущей «Республике Букв», растущем международном
сообществе гуманистов в Европе.
На самом деле он переписывался с пятьюстами людьми по всей Европе, включая всех
от сэра Томаса Мора, до Мартина Лютера и Папы Льва X.
Помимо своей работы над библейскими переводами, он также редактировал, переводил и публиковал
древние языческие тексты, такие как работы Цицерона, и работы многих основных религиозных авторов,
особенно святого Иеронима.
Он был удивительно плодовитым, нанимал редакторов, корректоров и даже литературных рабов (дословный перевод "писатель-призрак"), чтобы помочь
ему производить горы гуманистических текстов и выдавать себя за квинтэссенциальную
фигуру Северного Ренессанса перед внезапной смертью от дизентерии в возрасте
69 потому что, знаете, это был XVI век.
Спасибо "Пузырь мыслей"
Перед смертью Эразм видел рост протестантской реформации.

English: 
the pagan ancients and the more recent Christian
thinkers.
But he was also at times very critical of
the Catholic Church.
Erasmus was also a central figure in the rising
“Republic of Letters,” a growing international
community of humanists in Europe.
In fact, he corresponded with some five hundred
people around Europe, including everyone from
Sir Thomas More to Martin Luther to Pope Leo
X.
Aside from his work on Biblical translations,
he also edited, translated, and published
ancient pagan texts, like Cicero’s, and
the works of many pivotal religious authors,
especially Saint Jerome.
He was astonishingly prolific, hiring editors,
proofreaders, and even ghostwriters to help
him produce mountains of humanistic texts
and fashion himself as the quintessential
figure of the Northern Renaissance before
dying suddenly of dysentery at the age of
69 because, you know, it was the sixteenth
century.
Thanks Thought Bubble.
Before he died, Erasmus saw the rise of the
Protestant reformation.

Arabic: 
قبل موته شاهد بوادر للاصلاح البروتيستانى,وقد اختلف مع كثير من تعاليم لوثر
وظل مخلصا للكنيسة الكاثوليكية
ولكن تأكيد ايراسموس على الطقوس الداخلية الروحانية كان موجودا فى بعض النواحى
قبل البروتستاتينية
شعر البعض ان "ايراسموس وضع بيضة وقام لوثر بتفريخها."
تجاهل ايراسموس ذلك قائلا:
"اطلق لوثر طائرا مختلفا تماما."
وبالمناسبة, سواء ايراسموس او مارتن لوثر لا يستطيعو وضع بيض
لأنهم من الثدييات!
نحن الان فى علم الأحياء, ونتقدم قليلا نحو الاصلاح
قبل ان نبدأ ف معرفة عدد الملائكة التى تتناسب مع رأس الدبوس, 
يجب ان نتعرف على مفكر عظيم فى عصر النهضة, الذى اسس ما نسميه الان
"العلوم الساسية", نيكولو مكيافيلي.
والذي كان مثل ايراسموس يعيش في الجانب المقلوب
ماكيفيلي كان مخلصا لتقاليد جمهورية فلورنسا, بعد موت لورنز ميديسي
فى 1492
خدم مكيافيلي الجمهورية فى عدة مناصب.
ولكن بعد مهاجمة القوات الاسبانية والباباوية فى 1512, سجن مكيافيلي وتم تعذيبه,

Serbian: 
Није се слагао са многим Лутеровим учењима и остао је веран католичкој цркви,
али његово наглашавање унутрашње духовности над ритуалом јесте на неки начин предсказало протенстатизам.
Неки су осећали да је "Еразмус положио јаје, а Лутер га је излегао",
али он је одбацио то, тврдећи да је "Лутер излегао у потпуности другачију птицу".
Такође, чисто да се забележи, ни Еразмус ни Лутер нису могли да носе јаја, зато што су били сисари.
Али сад улазимо у биологију и улазимо превише у територију реформације.
Пре него што почнемо да се расправљамо око тога колико анђела може да стане на врх игле, требало би да споменемо
другог великог мислиоца ренесансе који је обликовао оно што данас називамо политичком науком -
Николу Макијавелија који је био као изокренути Еразмус.
Макијавели је био верни присталица фирентинских републиканских традиција.
После смрти Лоренца Медичија 1492, Макијавели је служио републику на неколико
положаја.
Али пошто су шпанске, папске и остале силе поразиле републику 1512, Макијавели

English: 
He disagreed with much of Luther’s teachings,
and remained loyal to the Catholic Church,
but Erasmus’s emphasis on inner spirituality
over ritual did in some ways presage Protestantism.
Some felt that “Erasmus had laid the egg,
and Luther had hatched it,”
but Erasmus dismissed that, saying that “Luther
hatched a different bird entirely.”
Also, for the record neither Erasmus nor Martin
Luther could lay eggs, because they were mammals.
But now we’re into biology, and getting
a bit ahead of ourselves with the Reformation.
Before we start debating how many angels can
fit on the head of a pin, we should acknowledge
the other great Renaissance thinker who shaped
what we now call political science--Niccolo
Machiavelli, who was like the Erasmus living
in the Upside Down.
Machiavelli had been a faithful supporter
of Florence’s republican traditions.
After the death of Lorenzo Medici in 1492,
Machiavelli served the republic in several
positions.
But after Spanish, papal, and other forces
defeated the republic in 1512, Machiavelli

Russian: 
Он не соглашался с большей частью учений Лютера и оставался верным католической церкви,
но акцент Эразма на внутренней духовности над ритуалом в некоторой степени предвещал протестантизм.
Некоторые считали, что «Эразм положил яйцо, а Лютер вынашивал его»
но Эразм отклонил это, сказав, что «Лютер вылупил другую птицу целиком».
Кроме того, на заметку ни Эразм, ни Мартин Лютер не могли откладывать яйца, потому что они были млекопитающими.
Но теперь мы увлечены биологией и немного опережаем Реформацию.
Прежде чем мы начнем обсуждать, сколько ангелов может поместиться на кончике иглы, мы должны признать,
другой великий мыслитель эпохи Ренессанса, который сформировал то, что мы сейчас называем политологией, Никколо Макиавелли,
похожий на Эразма,  только шиворот-навыворот
Макиавелли был верным сторонником республиканских традиций Флоренции.
После смерти Лоренцо Медичи в 1492 году Макиавелли служил республике на нескольких должностях.
Но после того, как испанские, папские и другие силы разгромили республику в 1512 году, Макиавелли

Serbian: 
је утамничен и мучен (обесили су га за зглавке док му се нису ишчашила рамена).
Ослобођен је напокон после три недеље у тамници и тада се намерио да напише своје ремек-дело
"Владалац" које је објављено 1532, пет година по његовој смрти.
Владалац се много разликовао од дела осталих хуманиста, поготово од политичких
идеала хришћанског хуманизма који се налази у Еразмусовим есејима и писмима.
Макијавели је замислио утемељење у класицима за амбициозног вођу који у његовим данима, али
веровао је да се неопходни ставови за вође много разликују од онога што су древни
саветовали.
Његов најцитиранији савет односи се на то да ли владар треба да тежи ка томе да га воле или да га се боје:
Требало би да тежи ка оба, али, зато што је тешко да се та два уједине у истој особи,
много је сигурније да га се плаше него да га воле.
Макијавели је узео такозване реалистичке погледе у политици - фокусирао са на то како би владалац
могао да задржи моћ и одржава ред.
И више га је занимало оно што је делотворно, него што је, рецимо, племенито.

Russian: 
был заключен в тюрьму и подвергнут пыткам (его держали за запястья до тех пор, пока его плечи не были смещены).
В конце концов он был освобожден после трех недель в тюрьме, а затем решил написать свою работу
"Принц", которая была опубликована только в 1532 году, через пять лет после его смерти.
"Принц" очень отличался от работы других гуманистов, особенно от политических
идеалов христианского гуманизма найденных в очерках и письмах Эразма.
Макиавелли вообразил основы классики для начинающего лидера своего времени, но он
полагал, что отношение, необходимое для лидеров, сильно отличалось от того, что советовали древние.
Его самый цитируемый совет касался того, должен ли правитель стремиться к тому, чтобы его любили или боялись:
«Нужно хотеть быть обоими, но, поскольку их трудно объединить в одном человеке, гораздо безопаснее бояться, чем любить».
Макиавелли придерживался так называемых реалистических взглядов на политику, он сосредоточился на том, как принц мог сохранить власть и поддерживать порядок.
И его гораздо больше интересовало то, что эффективно, чем то, что было благородно.

English: 
was imprisoned and tortured (he was hung by
his wrists until his shoulders were dislocated).
He was eventually released after three weeks
in prison and then set out to write his masterwork
The Prince, which was only published in 1532,
five years after his death.
The Prince was very different from the work
of other humanists, especially from the political
ideals of Christian humanism found in Erasmus’s
essays and letters.
Machiavelli imagined a grounding in the classics
for an aspiring leader of his day, but he
believed the attitudes necessary for leaders
were vastly different from what the ancients
had counseled.
His most quoted advice focused on whether
a ruler should aim to be loved or feared:
“One should wish to be both, but, because
it is difficult to unite them in one person,
it is much safer to be feared than loved.”
Machiavelli took a so-called realist views
of politics--he focused on how a prince could
retain power, and maintain order.
And he was much more interested in what was
effective than what was, like, noble.

Arabic: 
(علق من معصميه حتى خلعت كتفيه)
فى نهاية المطاف, اطلق سراحه بعد ثلاثة اسابيع سجن, ثم بدأ بكتابة رائعته "الامير"
الذي نشر عام 1532, بعد موته بخمس سنوات.
كان "الأمير" مختلفا تماما عن اعمال الانسانيات الاخرى, وخاصة
التى وجدت فى رسائل ومقالات ايراسموس للمثل السياسية
للانسانية المسيحية
فقد تصور مكيافيلي الاسس الكلاسيكية للزعيم الطامح فى يومه,
كان مؤمنا ان المواقف الازمة للقادة
كانت تختلف عما نصح بع القدماء.
كانت نصيحته الاكثر اقتباسا تركز على سواء كان هدف الحاكم محبوبا او يخشاه الناس:
"يرغب المرء فى ان يكون الاثنان معا, ولكن لانه من الصعب تواجدهما في شخص واحد, 
فا من الافضل ان يخشاك الناس على ان يحبونك."
اتخذ مكيافيلي مايسمى ب وجهات النظر الواقعية فى السياسة, 
وأكد على كيفية حفاظ الحاكم على السلطة و النظام.
كان اكثر اهتماما بمن كان فعال اكثر ,مثلا, من طبقة النبلاء.

English: 
And unlike many humanists’ focus on maintaining
peace, Machiavelli believed war was necessary--in
fact, he wrote a book about it, called Art
of War.
He argued that rulers needed to prepare for
war by studying great military leaders of
the past, and he believed that effective military
leadership was vital to effective political
leadership, because those who win wars get
to gain peace on their terms.
But there were also idealists among Renaissance
humanists, like the Englishman Thomas More,
who was one of Erasmus’s five billion friends.
And a close one in fact.
More wrote the classic book Utopia, which
imagines a society without private property,
where reason and cooperation have replaced
struggles for glory and power.
It’s an odd book--More was a devout Catholic,
and in fact would eventually be executed for
opposing King Henry VIII’s turn toward Protestantism,
and yet the seemingly enlightened Utopia is
very much not Catholic.

Russian: 
И в отличие от мнения многих гуманистов к поддержанию мира, Макиавелли считал, что война необходима.
На самом деле он написал об этом книгу под названием «Искусство войны».
Он утверждал, что правителям необходимо готовиться к войне, изучая великих военных лидеров прошлого,
и он полагал, что эффективное военное руководство было жизненно важным для эффективного политического
лидерства, потому что те, кто выигрывает войны, получают мир на своих условиях.
Но среди гуманистов эпохи Ренессанса были и идеалисты, такие как англичанин Томас Мор,
который был одним из пяти миллиардов друзей Эразма.
И близкий по сути.
Еще написал классическую книгу «Утопия», которая представляет общество без частной собственности,
где разум и сотрудничество заменили борьбу за славу и власть.
Это странная книга - Мор был набожным католиком, и на самом деле его казнят за
противостояние повороту короля Генриха VIII в сторону протестантизма, и все же, казалось бы, просвещенная "Утопия" была
очень не католическая.

Serbian: 
И за разлику од фокуса других хуманиста на одржавање мира, Макијавели је веровао да је рат неопходан,
у ствари, написао је књигу о томе, чији је наслов "О умећу ратовања".
Тврдио је да се владари морају припремати за рат изучавањем великих војних вођа
из прошлости и веровао је да је ефикасно војно вођство суштинско за ефикасно политичко
вођство, зато што онај који добија ратове, добија мир по својим условима.
Но, било је и идеалиста међу ренесансим хуманистима, као што је био Енглез Томас Мор,
који је био један од пет милијарди Еразмусових пријатеља.
И то близак, у ствари.
Мор је написао класик "Утопију" која замишља друштво без приватне својине,
у коме су разум и сарадња замениле борбе за славу и моћ.
Чудна је то књига - Мор је био посвећени католик и у ствари, биће на крају погубљен због
супротстављања краљу Хенрију VIII који се окренуо протенстатизму, а опет просвећена "Утопија"
није баш католичка.

Arabic: 
وعلى عكس الكثير من الانسانيين الذين كانوا يحافظون على السلام,
مكيافيلي كان مؤمنا بفكرة الحرب 
فى الواقع,قد نشر كتابا حول ذلك سمى ب"فن الحرب"
وناقش فيه حاجة الحكام للاستعداد للحرب من خلال دراسة القادة العسكريون
العظماء فى الماضي
وكان مؤمنا بأن القيادة العسكرية الفعالة أمر اساسى
للقيادة السياسية الفعالة.
لأن أولئك من ينتصروا بالحرب يحصلون على السلا فى احكامهم.
كان هناك ايضا مثاليين بين الانسانيين فى عصر النهضة مثل البريطانى
توماس مور,
كان واحدا من الخمس مليارات صديقا ايراسموس
فى الواقع, وأقربهم.
كتب مور "المدينة الفاضلة" والذى وضع تصورا لمجنمع خالى
من الملكية الخاصة
حيث حلت الحكمة المشاركة محل الصراعات من اجل المجد والقوة.
انه كتاب غريب, كان مور من اتباع الكنيسة الكاثوليكية, فى الواقع 
كان سيتم اعدامه
لمعارضته تحول الملك هنرى السابع نحو البروتستاتينية
ورغم هذا فان المدينة الفاضلة التى تبدو مستنيرة ليست
كاثوليكية الى حد كبير

Serbian: 
На пример, Утопијанци су венчавали свештенике, а и могли су да се разведу.
Без обзира на то, Мор је веровао да би хуманистичка анализа могла довести до свеопштег мира
и напретка - што је узгред, рекао бих, испало као тачно на неки начин, иако:
А. требало би времена да би се осетиле хуманистичке благодети; Б. Мор није доживео
да ужива у њима, због чињенице да је 1535. остао без главе.
Век пре Морове "Утопије", једна друга књига која је замислила идеалну град-државу
"Књига града дама" написана је од стране Кристин де Пизан.
Де Пизанова је рођена у Венецији, али се преселила у Француску као дете где је њен отац добио намештење као француски
краљевски астролог.
Баш као што је уобичајено.
Удала се, имала троје деце, али онда је њен супруг умро од куге и потом
је она писањем зарађивала за живот.
У "Књизи града дама" Де Пизанова је окупила све велике и добре жене историје
и сместила их у град у коме је Девица Марија краљица.
Књига тврди да жене могу да буду честите вође и рационална бића и да би вођство

English: 
Like, the Utopians have married priests, for
instance, and also they can get divorced.
But regardless, More believed that humanistic
analysis could lead to widespread peace and
prosperity--which by the way I would argue
turned out to be sort of correct, even though
A. it would take a while for humanism’s
benefits to be felt, and B. More did not get
to enjoy them, on account of being separated
from his head in 1535.
A century before More’s Utopia, another
book that imagined an ideal citystate, Book
of the City of Ladies, was written by Christine
de Pizan.
De Pizan was born in Venice but moved to France
as a kid when her dad got a job as the French
king’s astrologer.
As you do.
She married and had three children, but then
her husband died of the plague, and thereafter
she earned her living writing.
In Book of the City of Ladies, de Pizan gathered
up all the great and good women of history
and placed them in a city where the Virgin
Mary is queen.
The book argues that women can be virtuous
leaders, and rational beings, and that leadership

Russian: 
Например, утописты женились на священниках, и они также могут развестись.
Но независимо от того, Мор считал, что гуманистический анализ может привести к широкому миру и
процветание - что, кстати, я бы сказал, оказалось правильным, хотя
A. понадобится время, чтобы ощутить пользу гуманизма, и
Б. Мор больше не мог ими наслаждаться, потому что в 1535 году его разлучили с головой.
За столетие до "Утопии" Мора, еще одна книга, которая представляла идеальное состояние города,
Книга Города Дам, написанная Кристиной де Пизан.
Де Пизан родилась в Венеции, но переехала во Францию в детстве, когда ее отец устроился на работу в качестве астролога французского короля.
Она вышла замуж и имела троих детей, но затем ее муж умер от чумы, а после этого она зарабатывала на жизнь писательством.
В Книге Города Леди де Пизан собрала всех великих и хороших женщин истории
и поместил их в городе, где Дева Мария является королевой.
В книге утверждается, что женщины могут быть добродетельными лидерами и разумными существами, и что лидерство

Arabic: 
فمثلا, كان اليوتوبيون يتزوجون من الكهنة وايضا يمكنهم الطلاق
بغض النظر كان مور مؤمنا بأن تحليل الانسانية يؤدى الى سلام ورخاء واسعى النطاق
من خلال الطريقة التى أزعم انها تحمل شئ من الصواب. على الرغم من ان:,
اولا, سيستغرق الناس بعض الوقت للشعور بفوائد الانسانية. ثانيا
لم يتمكن مور من الاستمتاع بتلك الفوائد بسبب اعدامه فى 1535.
قبل مدينة مور الفاضلة بقرن كان هناك كتاب اخر تصور المدينة المثالية, "مدينة السيدات"
لكرستين دى بيزان
 ولدت دى بيزان فى فينسيا ولكنها انتقلت الى فرنسا ,عندما كانت طفلة, 
بعدما اصبح والدها عرافا للملك الفرنسي.
كما تفعل.
تزوجت وكان لديها ثلاثة اطفال ثم توفى زوجها من الطاعون وبعد ذلك
جمعت كتاباتها الحية.
فى "مدينة السيدات", جمعت دى بيزان كل نساء التاريخ العظماء فى مدينة 
كانت فيرجين مارى  هى الملكة
يرى هذا الكتاب ان النساء بامكانهن ان تكون رائدات صالحات وحكيمات, 

Arabic: 
وقد تؤدى قيادة تلك النساء الحميدات لتحقيق مجتمعات حميدة,
وهو مايتعارض تماما مع نظرة ميكيافيلي للعالم.
لذا فى هذه النقطة,انه من الشائع ان نطلب من الطلاب التفكير فى المزايا النسبية
للمثالية والواقعية,
فهو أمير او أميرة.
ولهذا من الأفضل لطالب فى المدرسة الثانوية ان يحبه الناس او يخشوه.
هل الأكثر اهمية للمجتمع ان يكون عادلا ام مستقرا؟
هل ينبغي للزعماء اعطاء الأولوية للفضلية ام الفاعلية؟
هذه تساؤلات مهمة ومثيرة, واعتقد انها تستحق الدراسة, ولكن اودك ايضا
ان تنظر للعدسة التى تعالج هذه الاسئلة
اتسمت حياة ميكيافيلي بحروب لامتناهية وتحالفات متغيرة,
عاصر حكومات العديد من الحكومات قصيرة الأجل فشلت فى تحقيق
الاستقرار
شاهدت كرستين دى بيزان ظلم شديد للنساء ورفض لمواهبهم وذكائهم
ايراسموس لم يحصل على حياة سهلة, حيث ولد خارج اطار الزواج
وفقد والدييه فى الطاعون فى شبابه,

Russian: 
добродетельных женщин может породить добродетельные сообщества - резкий контраст с мировоззрением Макиавелли.
Таким образом, на данном этапе принято просить студентов подумать об относительном
Заслуги идеализма и реализма - это принц или принцесса, или, если уж на то пошло, студент
в старшей школе, лучше быть любимым или бояться?
Для сообщества важнее быть справедливым или стабильным?
Должны ли лидеры отдавать приоритет добродетельности или эффективности?
Это большие, интересные вопросы, и я думаю, что их стоит рассмотреть.
Но я также прошу вас взглянуть на призму, через которую вы подходите к этим вопросам.
Жизнь Макиавелли была отмечена бесконечными войнами и переменчивыми альянсами.
Он видел, что многие недолговечные правительства не смогли добиться стабильности.
Кристина де Пизан видела сильное притеснение женщин и отклонение их талантов и интеллекта.
У Эразма не было легкой жизни - он родился вне брака и оба его родителя

English: 
by virtuous women could beget virtuous communities--a
stark contrast to Machiavelli’s worldview.
So at this point, it’s common at this point
to ask students to think about the relative
merits of idealism and realism--is a prince
or princess, or for that matter a student
at a high school, better off being loved or
feared?
Is it more important for a community to be
fair or stable?
Should leaders prioritize virtue or effectiveness?
These are big, interesting questions, and
I think they’re worth considering.
But I’d also ask you to look at the lens
through which you’re approaching those questions.
Machiavelli’s life was marked by endless
wars and shifting alliances.
He saw many short-lived governments fail to
achieve stability.
Christine de Pizan saw the intense oppression
of women and the dismissal of their talents
and intellect.
Erasmus didn’t exactly have an easy life--he
was born out of wedlock and both his parents

Serbian: 
честите жене могло зачети честите заједнице - потпуна супротност Макијавелијевом погледу на свет.
Па, у овој тачки, уобичајено је да замилимо ученике да размисле о релативним
одликама иеализма и реализма - да ли је за ладаоца, или, ако ћемо тако, ученика
у средњој школи боље да буду вољени или да их се плаше?
Да ли је за заједницу боље да буде правична или стабилна?
Да ли би вође требало да дају предност врлини или делотворности?
Ово су велика, занимљива питања, и мислим да су вредна промишљања.
Али, исто тако бих вас замолио и да погледате наочари кроз које прилазите овим питањима.
Макијавелијев живот су обележили бескрајни ратови и промене савезништава.
Видео је много краткотрајних влада како не успевају да достигну стабилност..
Кристин де Пизан је видела снажно угњетавање жена и одбацивање њихових талената
и интелекта.
Еразмус није баш имао лак живот - рођен је ван брака и обоје његових родитеља

Arabic: 
ولكنه عاصر عالم مختلف تماما فى اوروبا الشمالية, اكثر مما شاهده مكيافيلي
فى ايطاليا, او ماعاصرته كرستين دى بيزان.
ما موقعك فى العالم؟ وكيف يمكن لهذا ان يؤثر على النوع المجتمع
الذى ترغب برؤيته؟
شكرا للمشاهدة
أراكم الاسبوع القادم!
شكرا لمتابعة سلسلة كراش كورس للتاريخ الاوروبى, تم تصويره فى كومبليكسلي فى انديانابوليس
Thought Cafe وساعد فى انتاجه هؤلاء الأناس الجيدون, وفريق الرسوم المتحركة 
ولن يكن كراش كورس من دون الدعم السخي من بتريونز. وهم خدمة اشتراك تطوعى
حيث يمكنك دعم المحتوى الذى تفضله بتبرع شهرى, والمساعدة
ف جعل كراش كورس مجانية للجميع.
شكرا للمشاهدة..
تذكر أن تكون رائعا!
ترجمة: دينا قمرة

English: 
died of plague when he was a teenager--but
he saw a very different world in northern
Europe than Machiavelli saw in Italy, or than
Christine de Pizan saw.
Where do you sit in the world, and how might
that shape what kind of community you wish
to see?
Thanks for watching.
I’ll see you next time.

Russian: 
умерли от чумы, когда был подростком - но он увидел совершенно другой мир в северной Европе,
чем Макиавелли видел в Италии, или чем Кристина де Пизан.
Где вы находитесь, и как это может сформировать, какое сообщество вы бы предпочли увидеть?
Спасибо за просмотр
Увидимся на следующей неделе
Как и обещал
Я сделал перевод
Всё, конец видео.
Пока!
Это для тех кто досматривает до конца

Serbian: 
умрли су од куге када је био тинејџер - али он је видео веома другачији свет у северној
Европи него што је Макијавели у Италији, или што га је видела Кристин де Пизан.
Где се ви налазите у свету и како би то могло да обликује какву заједницу ви желите
да видите?
Хвала што сте гледали.
Видимо се следећи пут.
