
Czech: 
Vlády jsou zodpovědné za nějvětší zvěrstva v historii.
20.století bylo v tomto ohledu obzvlášť brutální, když desítky milionů lidí umíraly pod rukou vlastní vlády.
Říká se, že ten kdo se nepoučí ze své historie je nucen si ji prožít znovu.
A tak se tohle video bude odkazovat na Leopolda Kohra a jeho fascinující knihu The Breakdown of Nations (Zhroucení národů).
Budeme zkoumat faktory, které přispívají v vzestupu tyranských vlád.
A s těmito poznatky budeme diskutovat o tam, jak bychom mohli tuto hrozbu co nejvíce zmírnit.
K vysvětlení vzestupu utlačovatelských vlád bylo předloženo mnoho výkladů.
Nicméně existují dvě teorie, které jsou zvláště významné.
Je to ideologická a personální (osobní) teorie.
Ideologická teorie říká, že utlačovatelská vláda je výsledkem špatných ideí, které pronikají do společnosti.
Zatímco personální (osobní) teorie klade důraz na morálně zkažené, zkorumpované  nebo dokonce zlomyslné vůdce,

Portuguese: 
Governos foram responsáveis ​​por algumas das maiores atrocidades da história.
O século 20 foi particularmente brutal a este respeito,
com milhões de pessoas morrendo nas mãos de seu próprio governo.
Dizem que aqueles que não aprendem com a história estão condenados a repetí-la.
Assim, neste vídeo, contando com o fascinante livro de Leopold Kohr The Breakdown of Nations,
examinaremos os fatores que contribuem para o surgimento do governo tirânic
e, com esse conhecimento, discutir como a ameaça da tirania pode ser melhor mitigada.
Para explicar a ascensão de governos opressivos, muitas explicações ja foram apresentadas, no entanto,
existem duas teorias que foram especialmente importantes
são as teorias ideológica e pessoal.
A teoria ideológica propõe que governos opressivos sejam principalmente o resultado de ideias maleficas infiltrando-se em uma sociedade,
enquanto a teoria pessoal culpa os líderes moralmente corruptos ou mesmo malévolos

Czech: 
kteří během své cesty k moci oklamali své národy.
Na obou teorií je trocha pravdy.
Vůdci jako Hitler, Stalin, Mao a další morálně zkažení vůdci 20.století byly zodpovědní za mnohá utrpení.
Je zřejmé, že pokud se celé národy stanou obětí (morálně) zkažených ideologií jako nacismus nebo Stalinův komunismus,
jejich šíření výrazně napomáhá k růstu tyranie.
Leopold Kohr však naznačuje, že pro vzestup tyranie je klíčový jiný faktor než ideologie, vůdce nebo moc.
Tímto faktorem je velikost sociální jednotky.
Jinými slovy obyvatelstvo, které je ovládáno jedinou vládnoucí entitou.
To, že existují problémy s velkými společenskými jednotkami, se ví již dlouho.
Již Aristoteles upozorňoval, že velikost států existují limity,
zároveň konstatoval, že zákon je řád a dobrý zákon je dobrý řád; ale velké množství nemůže být spořádané.

Portuguese: 
que enganam durante seu caminho ao poder e então causam estragos nas nações que eles passam a governar.
Ambas as teorias possuem verdades uma vez que líderes como Stalin, Hitler e Mao,
para citar apenas alguns dos políticos moralmente corruptos do século 20,
foram responsáveis ​​por muitos sofrimentos.
Também é óbvio que quando as nações inteiras são vítimas de ideologias corruptas,
seja o nacional-socialismo ou o comunismo de Stali
a proliferação dessas crenças também ajuda no crescimento da tirania.
Leopold Kohr, no entanto, sugere que há outro fator
mais fundamental para o surgimento da tirania do que qualquer ideologia ou governante no poder.
Esse fator é o tamanho da unidade social - ou, em outras palavras,
a população de uma sociedade governada sob uma única entidade governante.
Ha muito tempo se reconhece que existem problemas com grandes unidades sociais.
Aristóteles advertiu que
"há um limite para o tamanho dos estados", ao mesmo tempo que afirma que
"a lei é ordem, e a boa lei é a boa ordem;
mas uma grande multidão não pode ser ordenada."
Enquanto Aristóteles reconheceu que existem limitações

Czech: 
Zatímco Aristoteles tvrdil, že existují limity velikosti státu, díky kterým může společnost lépe fungovat,
V své knize The Breakdown of Nations Kohr uvádí podobné tvrzení.
Říká, že čím větší bude populace, tím víc je náchylná k tyranské vládě.
S růstem populace roste potenciální moc její vlády.
Stejně jako parazit je kontrolován hostitelem i růst státní moci je kontrolován počtem subjektů pod ní.
Čím více se populace rozšiřuje, je k dispozici víc ekonomických zdrojů, které má k dispozici těm, kteří vládnou.
Do válek může být nasazeno více těl, ale mezitím se objevuje čím dál větší odluka mezi občany a vládními úředníky.
Ve snaze řešit složitosti velmi početné společnosti často vidí vládní činitelé řešení ve zvýšení vládní kontroly
- a tak dále zvyšují státní moc.

Portuguese: 
obre o tamanho em que as sociedades podem funcionar adequadamente,
em The Breakdown of Nations,
Kohr faz a afirmação relacionada de que, quanto maior a população de uma sociedade,
mais propensa a tirania ela é
e mais brutal a tirania será.
À medida que a população de uma sociedade cresce,
o poder potencial de seu governo cresce com ela.
Como um parasita cujo crescimento é verificado pelo tamanho do hospedeiro,
o crescimento do poder estatal
é verificado pelo número de sujeitos sob seu controle.
À medida que as populações se expandem,
mais recursos econômicos são colocados à disposição dos responsáveis,
mais corpos podem ser usados ​​como bucha de canhão para lutar em suas guerras,
enquanto um distanciamento cada vez maior surge entre os cidadãos e os entes do governo.
Além disso, na tentativa de lidar com as imensas complexidades de uma sociedade populosa,
os que estão no governo sempre enxergam como solução mais controle governamental
aumentando ainda mais seu poder.
Se esse crescimento do poder governamental não for controlado,

Portuguese: 
é alcançado um ponto de inflexão perigoso, pelo qual os responsáveis ​​são levados a acreditar
que são tão poderosos que suas ações são imunes a qualquer forma de retaliação.
Este é o ponto onde não há retorno, ou o que Kohr chama de "magnitude crítica do abuso",
já que essa quantidade de poder corrompe mesmo o mais virtuoso entre nós.
"O poder tende a corromper e o poder absoluto corrompe absolutamente",
observou Lord Acton,
enquanto Aleksandr Solzhenitsyn fez eco deste sentimento ao escrever:
"O poder ilimitado nas mãos de pessoas limitadas sempre leva à crueldade" (Aleksandr Solzhenitsyn, Arquipélago Gulag)
A combinação da influência corrupta do poder
e das imensas complexidades sociais de uma grande sociedade,
torna a tirania inevitável quando esse poder é colocado nas mãos de seres falíveis que tentam controlar pessoas.
Se esta hipótese de Kohr é verdadeira
que o tamanho excessivo da unidade social
é a principal causa da tirania devido ao crescimento do poder governamental que gera
então a melhor maneira de combater a tirania é através da descentralização.

Czech: 
Pokud tento vzrůst státní moci není kontrolován, dosáhne se nebezpečného bodu zlomu,
kdy ti, kteří vládnou, nabidou pocitu, že jsou tak imunní, že jejich činy nebudou potrestány.
Je to bod, kde už není návratu a Kohr to nazývá "kritický stupeň zneužívání",
je to množství moci, že dokáže zkazit i ty nejcnostnější z nás.
"Moc svádí ke korupci, absolutní moc produkuje absolutní korupci" jak Lord Acton slavně podoktnul,
zatímco co Alexandr Solžecyn toto mínění opakuje ve svých spisech
"Neomezená moc v rukou omezených lidí vždy vede ke krutosti" (Sououstroví Gulag, Solžecyn).
Kombinace zkaženého vlivu moci a velké složitosti společnosti činí tyranii nevyhnutelnou,
pokud je tato moc vložena do omylných bytostí, kteří se snaží ovládat davy lidí.
Pokud je tedy tato Kohrova hypotéza pravdivá, tedy že přílišná velikost sociální jednotky je
primární příčinou tyranie. Důsledkem je růst vládní moci, kterou plodí.
Z toho ale logicky vyplývá, že nejlepší cestou, jak proti tyranii bojovat, je decentralizace.

Portuguese: 
Reduzir o tamanho das unidades sociais
o que no mundo moderno implicaria a quebra dos enormes Estados-nação
limitaria muito o poder potencial de qualquer governo.
Mas, além das limitações do poder decorrentes de populações menores,
na descentralização também se restringe o crescimento do poder através da competição entre as unidades sociais.
Se uma comunidade se torna muito opressiva,
os moradores podem facilmente
se mudar para uma das mais diversas comunidades.
À medida que as pessoas fogem da opressão,
as pessoas que oprimem logo perderão seu poder e, portanto, sua capacidade de cometer predação social.
Isso já acontece com um certo grau no mundo moderno dos Estados-nação,
mas claramente a concorrência será muito mais impactante com a proliferação no número de comunidades soberanas.
A descentralização também minimiza o impacto que os indivíduos
moralmente corruptos ou mesmo psicopatas podem ter no mundo.
No livro clássico de Robert Hare sobre psicopatia, Without Conscience,

Czech: 
Zmenšení velikosti sociálních jednotek by v moderním světě znamenalo rozpad mohutných národních států.
A to by značně omezilo potencionální moc každé vlády.
Kromě omezení moci, kterou zajišťuje menší populace, decentralizace kontroluje růst moci tím,
že vytváří konkurenci mezi sociálními jednotkami. Ti mohou snadno rozhodovat svýma nohama - že přesídlí do jedné z mnoha dalších komunit.
Tím, že lidé utíkají před útlakem,  utlačovatelé brzy ztratí svoji moc a tím i schopnost páchat drancování společnosti.
V jisté míře se to děje v moderní světě národních států, ale konkurenci bude ovlivňovat šíření počtu suverénních komunit.
Decentralizace taky minimalizuje dopad morálně zkažených politiků nebo dokonce psychopatů na svět.

Portuguese: 
ele enumera os traços mais proeminentes dos psicopatas;
Os psicopatas que ele explica são indivíduos egocêntricos que não possuem sentimentos de remorso e culpa,
não têm a capacidade de simpatizar e são habilidosos em gerar decepções e manipulações. Em outras palavras,
os psicopatas possuem traços muito úteis para aqueles que desejam poder.
A melhor maneira de lidar com a ameaça que essas pessoas colocam é limitar o poder que podem obter
e, portanto, o dano que podem fazer - e, novamente,
isso é melhor alcançado através da descentralização.
Como Kohr explica:
"Não há nada na constituição de homens ou estados que possa impedir o surgimento de ditadores
... Os maníacos de poder existem em todos os lugares
... A única diferença está no grau de governo tirânico que, por sua vez,
depende mais uma vez do tamanho e do poder dos países vítimas disso. "
Embora a descentralização possa ajudar a restringir o surgimento da tirania,
ela oferece benefícios adicionais, como a minimização dos conflitos grupais.
Nem todas as pessoas desejam viver em comunidades organizadas sob as mesmas instituições sociais.

Czech: 
V knize Roberta Harese o psychopatii Without Conscience (Bez svědomí) se uvádí nejvýraznější rysy psychopatů;
Psychopaty popisuje jako egocentrické osobnosti, kterým chybí pocit výčitek svědomí a viny,
postrádají schopnost se vcítit do druhého a jsou zběhlí v klamání a manipulaci.
Jinými slovy, psychopati mají vlastnosti velmi užitečné pro toho, kdo touží po moci.
Nejlepší hrozbou, jak se vypořádat s touto hrozbou, kterou lidé představují, je omezení síly, kterou mohou získat,
a tím i škody, které mohou napáchat - je opět decentralizace.
Jak Kohr vysvětluje
V ústavě lidí nebo států není nic, co by bránilo vzestupu diktátorů... Mocenští maniaci existují všude..
Jediný rozdíl spočívá v míře tyranské vlády, která zase závisí na velikosti a moci země. (The Breakdown of Nations, Kohr)
Decentralizace naopak může prověřit vzestup tyranie, nabízí výhody jako minimalizaci konfliktů skupin.
Ale ne všichni lidi mají touhu žít organizovaných komunitách pod stejnými institucemi.

Portuguese: 
Algumas pessoas preferem o livre mercado,
enquanto outros acreditam que o socialismo é uma maneira muito mais justa de organizar uma sociedade.
Alguns querem viver em comunidades principalmente com pessoas de sua própria etnia,
enquanto outros preferem viver com uma multidão diversificada de etnias
Em um mundo de grandes Estados-Nação, esses grupos conflitantes irão lutar pelo poder do Estado para ter seus pontos de vista impostos a todos.
Mas a descentralização oferece uma opção muito mais pacífica, como Kohr explica:
"... Por que ao invés dos individuos terem diferentes instituições assim como desejarem,
todos tem que seguir um unico costume que metade deles pode considerar um contragosto?
Se a liberdade de escolha é considerada uma vantagem economicamente, por que não politicamente?
Pois, com uma grande quantidade de sistemas que prevalecem em uma área habitada por centenas de milhões de pessoas,
torna-se matematicamente inevitável
que muito mais indivíduos possam obter o que seus corações desejam do que se a mesma região permitisse apenas um sistema único,

Czech: 
Někteří lidé upřednostňují svobodný trh, jiní zase socialismus a někteří považují za nejspravedlivější systém za uspořádání
žití v komunitách, kde je jen jejich etnikum, zatímco jiní upřednostňují život s  různorodým množstvím etnik.
Ve světě masivních národních států musí tyto konfliktní skupiny bojovat o státní moc aby později jejich názory byly vnuceny všem ostatním.
Ale decentralizace nabízí mnohem mírumilovnější možnost.
Jak Kohr vysvětluje:
"... proč by tolik jedinců nemělo mít tolik různých institucí kolik by chtěli namísto toho, aby všichni měli oblečený jeden kabát,
který polovině z nich nesedí a není podle jejich vkusu?
Když je svobodná volba považována za ekonomickou výhodu, proč ne za politickou?
Velké množství systémů panujících v oblastech, kde žijí stovky miliony lidí se stává matematicky nevyhnutelné,
že mnohem více jedinů dostane to, po čem jeho srdce touží narozdíl od téhož regionu s jediným systémem.

Portuguese: 
assim como em um restaurante, onde muitas pessoas podem obter satisfação se o menu incluir uma grande variedade de pratos,
em vez de um único que só pode ser palatável a todos através da propaganda do cozinheiro."
Ao permitir que surjam inúmeros sistemas sociais,
e que as pessoas experimentem uma variedade de arranjos institucionais,
o juízo objetivo da realidade é despertado.
As sociedades que florescerem serão exemplos a seguir enquanto as que falharem atuarão como advertências sobre o que evitar.
Este método de experimentação social é muito mais estável do que a experimentação social em larga escala vista hoje.
Um mundo radicalmente descentralizado permite localizar o impacto do fracasso institucional
enquanto a centralização o universaliza.
Quando um experimento social falha em um mundo radicalmente descentralizado,
o impacto é sentido por um número relativamente pequeno de pessoas que, na maioria dos casos,
com base na decisão de morar naquela comunidade,
desejavam tais condições. Em contraste,

Czech: 
Stejně jako v restauraci může být mnohem více lidí spokojených, pokud bude v menu velká nabídka pokrmů,
než jediný pokrm, který je přijatelný pro všechny prostřednictvím propagandy kuchaře." (The Breakdown of Nations, Kohr)
Umožněním vzniku velkého množství sociálních systémů a následnému experimentování lidí s
různými variantami institucionálního uspořádání vyvolá objektivního soudce reality.
Ty společnosti, které budou vzkvétat, budou napodobovány ostatními,
zatímco ty neúspěšné budou sloužit jako varování, čemu se vyhnout.
Tato metoda sociálního experimentu je mnohem více stabilnější,
než sociální experimentování ve velkém rozsahu, jak to vidíme dnes.
Radikálně decentralizovaný svět dopady institucionálního selhání lokalizuje, zatímco v centralizovaném jsou dopady univerzální.
Pokud sociální experiment selže v radikálně decentralizovaném světě,
dopad pociťuje relativně malý počet lidí,
kteří si na základě svého rozhodnutí žít v určité komunitě takovéto podmínky přáli.

Czech: 
V kontrastu s tím... když v dnešním světě masivních národních států sociální experiment selže,
dopad pociťuje mnoho milionů lidí, kteří neměli v této věci opravdové slovo.
I když decentralizace přináší mnohé výhody, mnozí se obávají, že povede k šíření izolovaných komunit.
To je však nesmyslný názor a relativní nedostatek izolovaných států (Hermit Kingdoms) toto tvrzení podporuje.
Lidé jsou sociální bytosti, tudíž i v decentralizovaném světě existují velké výhody z obchodní a obchodní spolupráce.
Většina komunit bude fungovat fungovat otevřeným a spolupracujícím způsobem s izolacionistickými komunitami (které jsou vyjímka).
Decentralizace nemusí nutně znamenat zvýšení bariér bránící pohybu zboží a osob.
Ano, znamená to více hranic,
ale jak Kohr vysvětluje,
hranice pomáhají udržovat pořádek a lidský rozkvět.
"... všechny naše instinkty nás ženou k vytváření nových hranic a nikoliv k jejich boření.

Portuguese: 
quando um experimento social falha no mundo de hoje de Estados-nação maciços,
o impacto é sentido por milhares de pessoas que não tinham nenhuma opinião sobre o assunto.
Embora a descentralização ofereça ótimos benefícios, muitos ainda a temem
e acreditam que isso levará a uma proliferação de comunidades isoladas.
Esta é uma visão equivocada e a relativa falta de reinos eremitas ao longo da história apoia esta afirmação.
Os seres humanos são seres sociais e grandes benefícios emergem do comércio e da cooperação social. Assim,
em um mundo mais descentralizado,
a maioria das comunidades operará de forma aberta e cooperativa
com as comunidades isolacionistas sendo a exceção.
A descentralização, e isso deve ser enfatizado, não significa necessariamente um aumento das barreiras que impedem a circulação de bens e pessoas.
Ao invés disso, significa mais fronteiras, e, como Kohr explica,
os limites ajudam a manter a ordem e promover o florescimento humano:
"... todos os nossos instintos nos conduzem constantemente a criar novas fronteiras, não derrubá-las.

Portuguese: 
Nós as construímos em torno de nossos jardins sob a forma de cercas e dentro de nossas casas na forma de paredes que separam nossos quartos
... As fronteiras são abrigos, e por isso devem estar perto de nós e serem estreitas.
Arrancá-las de sociedades humanas seria como arrancar o casco de uma tartaruga
ou a costa do oceano.
Mas os limites não são barreiras.
O que queremos é proteger o porto da tempestade, não do mar
São as barreiras, então, que prejudicam o desenvolvimento humano,
e não as fronteiras de proteção cuja função é manter as coisas dentro de limites saudáveis ​​".
Agora, mais do que nunca, o mundo precisa de mais fronteiras, não menos.
Em vez de forçar grupos conflitantes a lutar pelo poder do Estado com a esperança de que,
com esse poder, eles possam impor seus pontos de vista sobre tudo
por que não deixar aqueles que discordam viverem em paz em suas próprias comunidades?
Ao fazê-lo, o poder será disperso entre muito mais pessoas
e o risco da tirania, muito diminuído.
Se, por outro lado, continuamos movendo-nos na direção de uma maior centralização,

Czech: 
Kreslíme je kolem našich zahrad ve formě plotů, uvnitř našich domů ve formě zdí oddělujících naše pokoje...
...ohraničuje naše přístřeší a z toho důvodu musí být blízko nás a úzké.
Odtrhnout je od lidských společností by bylo stejné, jako odtrhnout krunýř od želvy nebo břeh od oceánu.
Ale hranice nejsou bariéry.
Co chceme z přístavu zachovat, je bouře ne moře...
Jsou to pak bariéry, které mají špatný vliv na lidský rozvoj, nikoliv ochranné hranice, jejichž funkcí je věci ve zdravých zemích."
Nyní, kdykoliv více než jindy, svět potřebuje více hranic, nikoliv méně.
Proč namísto toho, aby konfliktní skupiny bojovaly o státní moc v naději, že své názory budou vnucovat všem,
nenechat žít v míru ve vlastní komunitě ty kteří nesouhlasí?
Takže moc bude rozptýlena mezi více lidí a riziko tyranie se značně sníží.

Czech: 
Na druhé straně, půjdeme-li směrem větší centralizace,  budeme-li bourat hranice čím dál více,
nevytvoříme svobodnější svět, spíše povolíme koncentraci moci v rukou několika málo lidí. Jak Kohr moudře poznamenal.
"Výsledkem toho, čím je vláda silnější a jedinec je slabší je, že i když máte postavení občana, ve skutečnosti jste jen poddaný."

Portuguese: 
se derrubarmos cada vez mais as fronteiras,
não estaremos criando um mundo mais livre, em vez disso,
só estaremos permitindo a concentração de poder nas mãos de cada vez menos pessoas
e como Kohr observou sabiamente
"na medida em que o governo é forte, o indivíduo é fraco,
com o resultado de que, mesmo que seu título seja cidadão,
sua posição é a do subordinado" (Leopold Kohr, The Breakdown of Nations).
