Hei!
Ai văzut noutatea?
Brigada din Saint-Tropez,
reprezintă Franţa
la congresul internaţional al jandarmeriei
de la New York.
Grăbiţi-vă!
Haideţi!
Grăbeşte-te, Berlicot!
Tricart, vergeaua.
Doamnă Merlot, ajutaţi-l.
Nu poate. Ajutaţi-l.
Desigur, Fougasse.
Fougasse!
- Fougasse! Mai durează mult?
- S-a înţepenit, şefu'.
În sfârşit...
Atenţiune!
- Atenţiune!
- Ridicaţi-vă!
Atenţiune!
Sunteţi în regulă?
- Unde-i pansamentul?
- Pe raftul de sus.
- Ce ţi-ai făcut? Te-ai rănit cumva?
- Ce crezi? Nu mă duc la băut.
Aşează-te să mă ocup de problemă.
În ce hal arăt. Tocmai în ziua în care
mă îmbarc pentru călătoria care m-aşteaptă.
Îţi imaginezi că-mi place
să te las singură acasă
Pe mine, niciodată nu ai putut
să mă iei cu tine.
Nici pe adjutant nu l-am văzut luându-şi
soţia cu el. Ordinele sunt ordine.
Avem ceva economii.
Puteam să aranjez asta în felul meu.
Şi doream să merg în USA
de atât de mult timp...
Sedusă de primul miliardar venit...
- Elegant, frumos şi tânăr...
- Ai citit poveşti, în secret.
Tată, vreau să văd America
măcar o dată în viaţă.
- Cu altă ocazie.
- Da, bine, niciodată.
New York nu este America.
Am citit 12 ghiduri.
Cu cele trei cuvinte pe care le cunoşti.
Ştiam că aşa va fi. Aşa îmi mulţumeşti?
Dar voi merge la New York.
JANDARMUL LA NEW YORK
Salut Nicole.
Deci, asta-i gloria
- Da, dar nu pentru toată lumea.
- Nu te plictiseşti să stai singură?
Vrei să vii la Deauville?
Deauville, este chiar lângă Le Havre?
Voi conduce mai mult doar
în schimbul unui zâmbet din partea ta
Dă-mi cinci minute.
Fără frică, domnule?
- E pentru prima dată...
- Urcă! E un ordin.
Urcă.
Şi eu?
Închide uşa.
Îmi plac fetele pline de forţă.
Tăticul nu crede asta.
Noroc bun.
New York, sosesc.
Sper.
- Acolo plecăm.
- Ca în poveşti.
Zgârie nori, venim...
Şi la orele 17:00, străzile sunt pline
cu dactilografe pe skate-uri cu role.
Ştii ce vreau să spun.
Nu aveţi nici o manieră?
Nu uitaţi că întreaga lume
ne priveşte aici.
La cabinele voastre.
- Toate acele macarale...
- Ai făcut o greşeală?
Vino şi priveşte.
Aceasta-i harta.
Noi suntem aici.
Este acel drum.
Şi acum, drept înainte.
Nu poţi greşi.
Aceasta-i o cabină.
Priveşte.
Aici este.
Cu o hartă este uşor.
Îmi pare rău,
dar ne învârtim în cerc.
Nu, adjutante.
Mergem la o plimbare pe punte...
şi apoi va fi...
Unde suntem?
Nu cunosc engleza.
- Nava asta este un labirint.
- Este simplu.
Mergem la tribord
dinspre partea soarelui...
peste babord,
prin bibliotecă...
şi acum suntem în refugiu...
la partea de sus...
Nu,
asta-i partea de jos.
Asta-i o punte normală.
Şi macaralele trebuie să fie aici.
Bazinul de înot.
Nu eşti obosit, adjutante?
- Mergi să bem ceva?
- N-am nimic de pierdut.
Pot să te întreb ceva?
Pasagerii pot dormi câteodată
în scaunele de pe punte?
În mod special pe o aşa vreme splendidă.
Dar cabina este mult mai confortabilă.
Da, dar aerul de mare...
Staţi jos, adjutante.
Este foarte simplu.
Vaporul este frumos, dar uriaş.
Şi cu dumneata ca ghid, este enorm.
Ce vrei să bei?
Whisky?
Bere, Cola, Martini?
Foarte bine.
Cunoştinţele tale despre limba lui Shakespeare
îţi sunt la îndemână.
Pentru că vom fi complet pierduţi acolo.
Pot să-i învăţ pe colegi câteva cuvinte.
În picioare.
Vezi diferenţa?
Traducere.
În picioare, am zis.
Pălăria mea este...
- Croitorul meu este bogat.
- Cine a suflat asta?
- Am vrut...
- Tu ai fost acela, adjutante?
Foarte amuzant.
Rândul dumneavoastră, adjutante.
Vă rog să luaţi loc.
Vezi?
Evident, un refuz.
Traducere.
Stai jos.
Florile mele sunt frumoase.
Florile tale nu sunt frumoase.
Florile tale s-au veştejit.
Afară. Pentru că nu eşti de acord
cu adjutantul.
Atitudinea dumneavoastră
este incorectă.
Cine a spus asta?
Ce-aţi spus?
- Atitudinea dumneavoastră este incorectă.
- Afară.
Nu privi înapoi.
Afară.
Şi acum puţină conversaţie normală.
Întrebi un pasager despre direcţia
spre American Hotel
Sunt acel pasager.
Ce doreşti?
Unde este American Hotel...
Limba între dinţi.
Limba între dinţi.
Excelent.
Asta-i.
Scrii de o sută de ori:
Sunt prost şi agresiv.
- O glumă.
- Două sute.
Doresc să pleci din faţa mea.
Afară!
Ca o răsplată pentru
cel mai strălucitor student...
Îţi voi spune o poveste acum.
Să luăm caietul nostru. Scrie.
A fost odată ca niciodată...
O drăguţă şi micuţă libelulă
şi un frumos dragon zburător...
- Este aşa încântător...
- Atenţie. Este un exerciţiu de alarmă.
Este doar un exerciţiu.
Italienii au terminat deja.
- Ce aţi făcut?
- Scriem.
Aveţi 30 de secunde
să vă puneţi vestele de salvare.
Italienii au terminat deja.
- Unde este Merlot?
- Să-şi ia ţigări.
- Unde sunt?
- Nu vorbesc franţuzeşte.
- Nu te mai prosti.
- Sunt în încurcătură.
Termină!
Cruchot,
sunt foarte îngrozit
Italienii râd de noi.
Am un om absent şi doi clovni.
Te urăsc.
Dar să nu spui nimănui.
Atenţie!
Sfârşitul exerciţiului.
Mulţumesc pentru cooperarea voastră.
Doar supă şi câteva fructe.
Nu mi-e foame.
Ştii de ce?
În cinci minute voi raporta
despre un dezertor.
Ordin pentru el.
Nu mi-e foame.
Poate că a sărit în mare pentru a evita
să fie dus în faţa Curţii Marţiale.
Ce înseamnă "chicken soup"?
Tocmai i-am dat lui un ou.
Tu ştii ce-am spus.
Prieteni, adjutante...
Vreau să vă îmbrăţişez.
Nu-ţi înrăutăţi situaţia.
Colegul tău probabil e răcit.
Trebuie să stea în pat.
Avea febră.
Tocmai l-am văzut mâncând
în dimineaţa asta.
Vei putea mânca
atunci când te vei simţi mai bine.
Zâmbeşte.
- Răzbunare?
- Nu, mai bine nu.
Şaptesprezece goluri
Tu eşti o sită.
Asta din cauza balansului vaporului.
Părem ca nişte proşti.
Asta a fost cârpăceală totală.
Fougasse avea perioade de ameţeală.
Este vaccinarea cu variolă.
Nu pot atinge asta.
S-a întâmplat înainte.
Nu mă simt bine.
Du-l încolo.
Mâine va fi uitat.
Italienii râd de noi.
Răbdare adjutante.
Ne vom lua revanşa.
Când vaporul se va opri din balans.
Atenţie! Care-i problema ta?
Vino.
Vei veni să dansezi la noapte.
Vom fi acolo mâine.
Vreau să merg la culcare.
Îmi place să dansez cu tine.
Sincer.
Aici sunt o mulţime de femei.
Toate se uită la tine.
Ei spun că italienii sunt afemeiaţi
şi e adevărat.
- Bine, la sfârşit cinstea ta.
- Dar cu o fată e diferit.
Îmi pare rău, trebuie să merg la un prieten.
La revedere.
Aceasta este puntea soarelui.
- Vezi acel coş?
- Uită-te acolo.
Este enorm.
- Ce sunt astea?
- Plute.
S-au gândit la toate.
- O călătorie frumoasă.
- Cu siguranţă adjutante. Uită-te la asta.
Aş fi vrut să-mi aduc şi nevasta...
dar aceasta este o călătorie oficială.
Cele mai mici greşeli
pot avea consecinţe serioase.
Şi suntem mult mai liberi fără
nevestele şi fetele noastre.
Lasă-mă să-ţi cumpăr ceva de băut.
- Imposibil.
- Ba nu, este plăcerea mea. Ce este?
Nu te comporta ca Fougasse.
- Cred că mi-am văzut fata.
- Unde?
Cred...
Cruchot, ţine-te bine.
Am nevoe de aer proaspăt...
Ei, doctore?
Greu de spus.
A avut febră,
dar condiţia sa este aproape normală.
- Are nevoie de o verificare completă.
- La ţărm?
O ambulanţă îl va ridica.
În două zile va fi ca nou.
Ba mai bine.
Nu mă lăsaţi prieteni.
Vreau să văd New York-ul.
- Permisul dumneavoastră de trecere, domnişoară.
- Cardul meu de debarcare?
Sunt dezolată,
l-am avut mai devreme.
OK, cunosc.
Pe aici vă rog.
Nici paşaport, nici bilet, nici viză.
- Sunteţi pasager clandestin. Da?
- Da sunt.
Trebuie să informez ambasada
ţării dumneavoastră.
Sunt Frank Davis, ziarist.
Caut veşti noi despre călătoria cu vaporul.
Şi nu despre jandarmi.
Istoria ta mă interesează.
De ce ţi-ai dorit să vii aici?
Cum te cheamă?
Poţi vorbi, nu?
- Nicole. Şi numele de familie?
- Doar Nicole.
Părinţii tăi ştiu că eşti aici?
Sunt orfană.
Mi-am dorit din totdeauna să merg în USA.
Este aşa de mare şi de fascinantă.
Fantastic. O orfană franceză
vine să descopere New York-ul.
Asta va fi o poveste bună.
Voi avea grijă de tot. Nu-ţi fă griji.
Să mergem la camerele noastre
să ne răcorim un pic.
Bună dimineaţa.
Camerele delegaţiei franceze.
- Ce ţi-a spus?
- Mi-a spus atât de multe.
Floarea mea este frumoasă.
Poftiţi camera.
- Mâine veţi fi la televizor.
- Nu-i pasă nimănui.
Ne plac poveştile.
Alba ca Zăpada este o celebritate aici.
Engleza mea e rea.
- V-am auzit cântând. Foarte drăguţ.
- Am doar aceste haine.
Le voi spune să cumpere
pe cheltuiala noastră.
Asta-i fata mea.
Împreună.
Pentru vizitarea New York-ului.
Înainte, marş!
Scuzaţi-mă domnule. Jack Berry.
Televiziunea americană.
Noi dorim jandarmii din Saint-Tropez
în programul viitor.
Ah, Televiziune Americană.
Suntem onoraţi.
Congresul începe astăzi.
Dar mâine suntem disponibili.
Domnilor.
Îmi pare rău că mi s-au epuizat
abilităţile mele pentru limbile străine.
Sunt fericit să vă urez
bun venit la New York.
Sunt sigur că vom face împreună
o muncă foarte bună.
Vom compara metodele fiecăruia...
succesele noastre...
şi ratările noastre...
şi vom învăţa cum să ne
înţelegem mai bine în viitor.
Poliţia nu trebuie să fie apăsătoare
ca o uşă de închisoare.
Scopul seminarului de azi
este de a ne cunoaşte unii pe alţii...
şi programul de lucru pe teren.
Sesiunea de lucru
nu va începe până mâine.
În încheierea acestei sesiuni,
cred că veţi avea o şedere plăcută la noi...
şi dorim să fie o cooperare internaţională,
aşa cum sperăm cu toţii.
Să nu considerăm congresul
ca sufletul dintr-o minune tehnică...
dar fraţilor, ca un pas major către
colaborarea şi frăţia tuturor oamenilor de bine.
Iar? De-ajuns.
Sunt sănătos. Foarte sănătos.
Nu pot sta mai mult.
Lasă-mă singur.
Am stat de-ajuns.
Vreau să dau un telefon.
Cui?
Desigur doctore.
Înţeleg.
Daţi-mi-l la telefon.
Aud că devii copilăros.
Nu vreau mai multe injecţii.
Nici nu mai pot sta.
Fii rezonabil.
Eşti în mâini bune.
Ei mă îmbolnăvesc, adjutante.
Au început din nou.
Ajutor.
La televiziune.
Mulţumesc. Şi acum,
special pentru voi doamnelor.
Ceva complet nou,
ceva de nelipsit în bucătărie.
Puteţi să vă faceţi o salată.
Doar uitaţi-vă.
Dă-i drumul Patsy.
Dă-mi-o.
Toţi împreună.
Doamnelor şi domnilor,
să-i urăm bun venit domnişoarei Nicole
Muzica, domnilor.
Vedeţi, programul continuă.
Puteţi intra acum.
Aşteptaţi să intre întâi
aceşti oameni.
Nu va fi vorba decât de cinci minute.
Mulţumesc, mulţumesc
- Nu ai văzut un televizor?
- Fata mea.
- Asta devine obsesie.
- Trebuie să ştiu.
Eşti nebun?
Să-mi faci asta în străinătate.
Ne-a părăsit.
Lasă-mă înăuntru.
Încetaţi cu asta.
- O fotografie cu jandarmii francezi.
- Te aştept jos.
Drace.
- Tu aici, fiul meu? Ce surpriză.
- Este o lume mică, soră.
Sunt aici pentru congres deasemenea,
dar...
Îmi pare rău, sunt în grabă.
Scuză-mă că te deranjez. Pot să te
întrerup puţin? Merg spre Broadway.
Dumnezeu să ne ajute.
La revedere sora mea.
În pace fiule.
Fata care tocmai a intrat...
Camera ei... Numărul...
Doar pentru femei.
Nu sunt femeie,
sunt tatăl...
Nici nu mă gândesc.
Stop. Îmi caut fata.
Sunt tatăl ei.
Prietene... cunoşti Saint-Tropez...
Ai... femei... Vino.
Ştiţi că liga femeilor din această ţară,
este o organizaţie puternică.
Chiar dacă ce s-a întâmplat,
este un pericol sau nu...
nu veţi lipsi de lângă el.
Aţi înţeles? Urmăriţi-i mişcările.
Locotenentul zice că voi nu aţi vrut să faceţi
istorii, dar el nu doreşte alte probleme.
Vă recomandă să nu mai faceţi
astfel de lucruri, niciodată.
Ai auzit Crouchot?
Destul de clar?
Spune-i locotenentului, că eu
voi urmări personal acest lucru.
Şi că-i mulţumesc pentru înţelegere.
- Da, da... OK.
- Îmi pare rău locotenente.
Aşteaptă-mă afară.
- Totul e bine?
- Doar necesara agitaţie inutilă. Dar totu-i bine.
Crouchot!
Găseşti că e de râs?
Vrei să te comporţi ca un şcolar?
Atenţie.
Înainte marş.
Asemănarea era izbitoare.
Am fost după ea.
Nu voi mai face din nou.
Locotenentul crede că
trebuie să mergi la un psiholog.
Cine?
Eu?
Se întâmplă curent, aici.
Acea fată era mai bucălată ca fata mea.
De unde ţi-a venit ideea?
Dacă era aici, autoritatea ta,
nu avea importanţă prea mare.
Foarte grav pentru un jandarm.
Îţi dai seama?
Foarte grav.
E verde.
Acest parc particular este una
din mărcile oraşului New York.
Fiecare are o cheie,
dar nu este public.
- E imposibil. Visez.
- Tu din nou?
Nu ne putem opune destinului.
Te însoţesc.
Caut un hotel mai liniştit.
Am familia în partea italiană a oraşului.
Ei fac spaghetti bune.
Şi au şi-o cameră de oaspeţi drăguţă.
Mama te va răsfăţa.
Nu, nu.
Dă-mi poşeta.
Nu.
Merg cu tine.
- Fata mea.
- Din nou?
Pe trotuarul de-acolo.
Priveşte.
Cruchot, săracule.
Ia-o uşor...
Nu te purta cu mine aşa.
E nebun.
Şi această mică Dorotheea
a cărei grijă i-o purtaţi, pe scurt...
A refuzat să dea o bucată
din sandvişul ei?
Şi a dat ciocolata ei,
grasului Lulu.
- Îl urăsc pe Lulu grasu.
- Şi doriţi răzbunare?
Este aranjat.
Nu şi-a plătit cursa cu taxiul,
insultând un ofiţer de poliţie.
Îl costă 52.000 de franci.
Complexe de frustrare de preadolescent.
Asta nu pot să v-o spun.
Este un sentiment para-emoţional
de gradul doi.
Necesitatea vine din dragoste.
Micul monstru...
- Ce credeţi de asta?
- Grasul Lulu.
Ca rezultat al frustrărilor afective
el transmite spre fata lui...
un exces al sensului de responsabilitate paternală
cu caracter exagerat şi obsesiv...
putând prezenta simptome
ciclochimice trecătoare...
cu posibilitatea de extensie
paralel localizată în subconştient.
Puteţi să-mi scrieţi pe o bucată de hârtie?
E pentru adjutantul meu.
Vă rog, nu mă întrerupeţi acum.
Vreţi să mă operaţi?
Priveşte flacăra.
Păstrează privirea spre ea.
Relaxează-te.
Ţi-e frică de foc?
Nici când erai copil?
Obişnuiam să aprind lumânările
la tortul de ziua mea.
Este interesant.
Piromanie precoce.
Ţine asta.
Concentrează-te asupra flăcării.
E căldură strălucitoare.
Nu te mai gândi la fata ta.
Gândeşte-te la acest foc purificator...
această flacără limpede
ce-ţi va domoli frica.
Sunt bine.
Mă simt atât de calm.
Mă laşi să plec.
Ce bine...
Vindecat. Într-o singură şedinţă.
Recordul meu personal.
Vă felicit.
Vă costa 100 de dolari.
Îmi pare rău. Mă scuzaţi.
O întâlnire importantă.
Foarte interesantă metoda împotriva
hoţilor de colecţii de artă.
Nu e nimic în comparaţie cu metoda voastră
folosită pentru arestarea nudiştilor.
Meritul este al lui Cruchot.
Din păcate, el nu simte la fel.
Oamenii voştri
sunt ca nişte maşini de curse.
Plini de temperament,
dar vulnerabili.
Noi mergem să ne schimbăm.
Ce este asta?
Foc. Chibrituri.
Trebuie să fi avut un coşmar.
Asta a fost.
Un coşmar.
Ce e asta?
Arde?
Chibrituri.
Uitaţi aici.
Şefu',
asta-i reflexia soarelui.
Haideţi, odihniţi-vă încă un pic.
Gata, adjutante.
Mă simt bine acum.
Care-i planul pe azi?
Întâi să găsim ceva de mâncare.
Mâncarea americană nu-i rea
dar toată noaptea am visat un biftec.
Cum îl face fata dumneavoastră.
Nu, un chibrit.
Nu mi-am văzut fata
de o săptămână întreagă.
Fata mea este departe de aici.
Unde e acum? Drace.
Dar aveţi dreptate,
fata mea e bună bucătăreasă, într-adevăr.
Oh, da.
E adevărat.
Antricotul Bercy aşa cum îl face soţia mea,
nu e deasemenea rău.
Eu am învăţat-o.
Fără supărare,
eu l-am gustat primul.
L-ai gustat primul?
Este posibil.
Dacă cineva poate găsi carne,
asta nu trebuie să aibă gust de plastic.
O bucată bună, vă zic.
În afara problemei.
Atenţie.
Am pretenţia să găsim carne pe Broadway,
nu-i aşa?
Ce-i asta? Domnule adjutant puteţi să vă pregătiţi
carnea cum veţi dori. Eu mi-o voi lua singur.
Iată un exemplu pentru voi.
Trebuie să ştiţi să faceţi imposibilul
pentru a merge înainte.
Bine prieteni.
Foarte bine.
- Asta-i cea mai bună.
- Puteţi să o mai vedeţi odată?
Vrei să mă protejezi,
dar laşi un străin să mă sărute.
Tu eşti drăguţă, nu-i aşa?
Orfană franceză cu jandarmii italieni.
Audienţa este înnebunită după aşa ceva.
- Nu trebuie să-l iubeşti.
- Nu?
Ştii Nicole,
eu te găsesc formidabilă.
Dar sunt însurat şi am doi copii.
Eu te ajut, tu mă ajuţi.
Dragostea pe prima pagină.
Antricotul meu.
Locotenentul vrea să aducă omagii
flerului poliţiei franceze.
Îi căutăm pe aceşti tipi de 6 luni.
Felicitări.
Nu mă grăbi.
Ceapă...
- Unt?
- Nu încă. Muştar.
- Unt?
- Nu.
Sare.
Repede sau va fi prea târziu.
Nu încă.
Ăsta-i momentul decisiv.
Mirodenii...
Nu, unt nu încă.
Un pic de ţelină...
Ascultă.
Nu mă enerva.
Unt.
Acesta-i marele moment.
Destul.
Vin.
Şi?
Ce crezi?
Cum e?
Mai vreţi?
Ştii să găteşti cu adevărat.
Şi tu îţi cunoşti muştarul.
După asta,
nu ne lasă să mergem prin New York.
- Încă o înghiţitură.
- Ia-o uşor.
Vinul este scump aici,
ca Chanel 5.
Să trăim periculos.
În patul meu?
Cu pantofii?
- Nu fi egoist.
- Este patul meu.
- Ce lipseşte, este...
- Lipseşte? Aici?
Ce lipseşte?
Doar disciplina.
Are dreptate.
Locuim ca civilii.
M-am întrebat adesea:
De ce am părăsit-o?
Acasă oamenii se distrează
şi pe deasupra...
spun superiorilor tăi,
pedeapsă...
Toate acestea sunt atât de departe acum.
Nu toate sunt departe.
Ăsta-i mod de a-ţi pune cravata?
Patru zile.
Aceşti butoni lipsesc.
La raport, mâine.
Faţa înainte. Capul la stânga.
În stomac.
Târâş.
Repaus.
Cine vorbeşte?
Şeful Cruchot.
Cine vorbeşte?
Fougasse?
Bine. Pentru tine adjutante.
Trebuie să veniţi şi să mă luaţi.
Nu mai pot, domnule adjutant.
Voi înnebuni.
Ei nu ştiu ce mă supără.
Doar se învârt împrejur...
Dacă nu permit vizitatori,
înseamnă că au motivele lor.
Poate e contagios.
Noi tocmai ne-am luat masa
în camera noastră.
Mâncare franceză?
Aveţi ceva gust.
Ce aveţi?
Delirează.
Pune-l jos.
Noi am avut un antricot bun
şi o sticlă de Camembert, da...
- Vrea să le miroasă prin telefon.
- Ţine resturile lângă telefon.
Ţine resturile lângă telefon.
E ca şi cum le-aş fi atins
domnule adjutant.
Vreau să merg înapoi în Franţa.
O ţară aşa de frumoasă.
Soarele de pe coastă,
farmecul provensal...
măreţia Bretaniei,
mândria nordului...
linia albastră de la Vosges.
Şi nu uita Alsacia şi Lorena...
pentru că suntem tot timpul francezi.
Puneţi germanii în planurile noastre,
dar nu ne concuraţi inimile.
Astăzi, introducerea în baseball
şi o vizită la muzee.
Sper că nu toate, sunt 26.
Dacă era Florence...
- Bravo, Ludovic.
- Am spus.
- Asta-i ce se spune în ziare.
- Pe prima pagină.
M-au tăiat din cadru.
Mă întreb de ce.
E numai despre tine.
M-au tăiat din cadru.
Nu accept asta.
Asta-i foarte rău.
Felicitări.
Te-au tăiat de peste tot.
Este aşa de rău.
Urăsc publicitatea.
Le voi arde pe toate.
Doar eroii adevăraţi rămân anonimi.
Poţi să traduci asta?
Idila zilei.
Nicole...
Nu, continuă.
Nicole, micuţa orfană franceză...
arestată la sosirea în New York
fără paşaport sau viză...
trăieşte o poveste,
mulţumită ziarului nostru.
Ea şi-a găsit dragostea adevărată...
cu un jandarm italian arătos.
Cunosc restul.
Arde-le pe toate. Foloseşte asta.
Unde sunt italienii?
- Unde sunt italienii?
- De ce?
La baseball.
Ce propui?
Să învăţăm un sport
pe care nu l-am jucat niciodată.
Ce poate face un italian,
un francez poate şi mai bine.
La ordinele tale.
Să mergem.
Patru zile ca să ies afară...
Sunt alergic la păsări de mare.
Păstrează restul.
Mă duc să văd New York-ul.
Cu zgârie norii şi luminile sale...
Vin acum, prietenii mei.
Mi-am rupt piciorul.
Sunt buni la asta.
În special acel tip arătos.
Mă duc să-l calmez.
Concentraţi-vă.
Începe să fie dificil.
Pentru ei, da.
Dar pentru noi va fi foarte dificil.
Nu e chiar jocul cu bile, aşa-i?
- Vreau să mor.
- Nu încă.
Tu ai flirtat cu o fată franţuzoaică,
nu-i aşa?
- Doar am întâlnit-o, dar sper...
- Capul sus.
Nu poţi să o laşi singură.
Mergi s-o vezi.
E cu familia mea, Motta.
Mama are grijă ea.
Bine.
Asta-i bună.
Tu ai părinţii în New York?
Unde?
- Băcani din tată-n fiu.
- Unde?
Lângă cartierul chinezesc.
204, Mott Street.
Ţine mingea.
Mott Street 204.
Întregul magazin ruinat.
Îţi voi plăti stricăciunile.
Dubois de la France-Presse.
Pentru fata franceză.
Nu vorbesc franţuzeşte.
Micuţa Nicole.
A plecat.
Oh, ce frumos.
O poză cu Nicole.
- A plecat.
- Nu, domnul este un prieten.
Zâmbeşte.
Nu-i bine aici.
Nici aici.
Acum vei merge să vezi ceva.
Acel tip o abuzează.
Sicilienii.
Unde s-au dus?
- Îmi pare rău, tati...
- Spune-mi
Ocazia era prea bună pentru a lipsi.
Deodată, am fost pe vapor
şi a fost prea târziu.
Şi acum vom merge amândoi spre abis.
M-au crezut tot timpul nebun.
Când au văzut...
Mi se permite să călătoresc.
Nu sunt cu armata.
Dar eu sunt. Şi sunt călătorii şi călătorii.
Dacă te văd ei, voi fi în dificultate.
Şi dacă ei aud cum ai ajuns aici,
Voi avea probleme mari.
Dar tu nu ştii nimic despre asta.
Deci nu am nici o autoritate
asupra unicei mele fiice...
Şi sunt aşa de bun şi plictisitor.
Ascunde-te..
- Scuzaţi doamnă, am greşit camera.
- Da, domnule adjutant.
Eşti îmbrăcat ca o chinezoaică?
Am cumpărat asta în cartierul chinezesc.
Cum îmi stă?
Arăţi ca un nebun.
Ce ai făcut în acel cartier chinezesc?
Un păhărel?
E cineva acolo?
Asta-i dedesubt.
Vibraţiile...
La etajul 50?
Da, numai metal.
Am pierdut deja 4 geamuri.
Nu este o mică chinezoaică aici?
Ultima mea uniformă curată.
- Să dau cu nişte apă caldă.
- Nu, îmi voi da singur.
- Ţi-am spus totul...
- Acolo va fi o pată.
Unde-i săpunul?
Probabil că în baie?
- Ce s-a întâmplat?
- Săpunul.
Zi-mi,
duşul merge?
Nu se închide bine.
Să mă uit.
Nu, l-am oprit chiar acum.
Oh, credeam...
Şi acum o să te speli.
La revedere,
domnule adjutant.
- Şi cascheta mea?
- În afara problemei.
Nu vrei s-o iei.
Acum sunt sigur.
Duşul tău e spart.
Sunt gata să mă retrag.
Ce?
Viaţa ta particulară nu e treaba mea
şi nu faci decât să mă enervezi.
Nu vreau să te mai deranjez.
OK. Plec.
Suntem aşteptaţi jos, la cocktailul
de rămas bun, într-o jumătate de oră.
Deci avem timp să împachetăm.
Nebunul de Cruchot.
Ticălosul.
Sunt aici.
- Sunt aproape sufocată.
- Te las să iei un pic de aer.
Acolo este cocktailul.
Vei pleca mâine
Hainele îmi sunt la familia Motta.
Vei sta aici.
Nu vreau să te mai văd acolo niciodată.
O tragedie pentru săraca ei mamă.
Un tip a răpit-o.
Marcellino şi Giulio
nu sunt capabili să-l prindă.
Îl omor.
Noi am vrut să anunţăm poliţia,
dar asta e o treabă pentru tine.
Vei şti s-o găseşti.
Săracul copil.
Aşa de fragil şi vulnerabil.
Dacă-l găsesc, îl omor.
- Ce faci cu această valiză?
- Nimic, domnule adjutant.
La ce te gândeşti?
Suntem în întârziere.
Şi mâine, vom merge acasă.
Ce bine.
Nu spune aşa.
Aceşti oameni sunt aşa de prietenoşi.
- Da şi foarte ospitalieri.
- O prezenţă pentru oricine.
O uniformă a poliţiei americane.
Ce amintire plăcută?
Hei, Cruchot?
Unde e acum?
Ce s-a întâmplat?
Dragostea inimii mele a fost răpită.
Am dat tuturor poza ei,
poate o găsesc.
Mergeţi la culcare.
Mergeţi.
Ia în schimb acest rulou delicios.
Dacă continuăm aşa,
o să ratăm plecarea cu avionul.
- E drăguţ aici...
- Prea drăguţ. Mergi la culcare.
Vino.
Să ne împachetăm valizele.
Domnilor,
mă obligaţi să fac uz de autoritatea mea?
Dar am petrecut aşa de bine.
Aia-i acolo.
Nimeni.
Vezi acel magazin micuţ?
Mă ajuţi să cumpăr o rochie
pentru fata mea?
Ai gusturi bune.
- Din nou fata ta?
- Acolo în acel magazin.
Nu mi-am terminat îngheţata încă.
A dispărut. Răpită.
Din sânul familiei mele.
Anunţă poliţia.
Ştii mărimea ei?
Lasă-mă să mă uit.
Prea mare.
Stai chiar aici.
Nu cred, dacă aş...
- Ce faci?
- O uşoară vrajă...
Prea târziu amice.
Trebuie să împachetăm.
Rochia, vă rog.
Nu, asta e prea...
Asta are clasă, nu-i aşa?
Oh da.
Perfectă.
Ce faci acum?
Îmi fac grijă de formalităţile de mâine,
la aeroport...
Îmi permiteţi să dorm.
Ce amabil din partea ta.
Alo, Buff. Sunt eu, Frank. Ascultă-mă.
E foarte important. Fata franceză a fost răpită.
Da, poliţia ştie despre asta.
O caută.
Ştiu că e deranjant pentru mine,
pentru tine, pentru noi, ştiu...
Care este mişcarea următoare?
Găseşte-o, pentru că e scandal. Adu-ţi aminte
că a fost ideea ta. Ideea ta prostească.
Trebuie să fac mai multe găuri?
Bate de două ori dacă eşti OK.
Bate mai mult în caz de urgenţă.
Crezi că ei aud asta în zona bagajelor.
Nu am bani pentru un bilet.
Şi vei sosi cu noi de asemenea.
Franţa e mult mai confortabilă.
Priveşte-mă.
Fii rezonabilă.
Poliţia te caută.
Te voi scoate la ieşirea din Orly.
Biscuiţi.
Ochelarii.
Termos.
Nu pot bea prea multe...
Voi supravieţui 8 ore.
Atenţie.
E preţios.
Nu-ţi fă griji.
Sunt cel mai bun şofer din lume.
Eşti rănită?
Pune-mă drept.
- Sunt deasupra.
- Îl deschid.
Totul e în regulă.
Da, dar am timp.
Va cădea.
În maşină.
Ia-ţi un alt sindicat sau eu iau un alt taxi.
Un pic de răbdare, fetiţa mea.
Mă ocup eu de toate.
Aici este un bărbat vorbind cu o cutie.
N-am mai văzut aşa ceva în toată viaţa mea.
Lacătul se ţine de ceva.
Eşti bine?
Scoate-mă afară.
Mă doare totul.
Afară.
Suntem acolo.
Scoate-o afară.
Suntem acolo.
Suntem aproape ajunşi.
Îl voi deschide.
Cum eşti, fata mea?
N-am să mai fac asta niciodată..
Priveşte, sângerez peste tot.
Ia-o uşor. Până când ajungem la aeroport.
Vom vedea apoi după aia.
Fii puternică, încă puţin.
Lacătul e spart.
Şi ceilalţi vor veni curând.
Mă duc după un taxi, o maşină,
n-are importanţă. Stai ascunsă.
Stai, stai
- Tu...
- Nu.
Ba da.
Eşti tu.
Nu sunt acelaşi,
Aşteaptă aici, aşteaptă aici
- Nicole...
- Da aştept aici
Sânge!
Sânge!
Un mormânt!
Să-mi iau maşina.
Nu mă omorî, te rog.
Stai aici.
Aici!
Nu-mi lua cheile.
Hei, tu.
Vino.
Ce stai aşa?
Am găsit-o.
Vino să ne ajuţi.
Hei Tom,
ce părere ai?
Seamănă cu aia descrisă de şoferul de taxi.
Poate fi mai periculoasă
decât în fotografie.
Poate că e spioană rusă.
Ce crezi tataie?
- Ce-ai spus?
- Ce-a spus?
Hei tu, vino. Nu sta aşa.
Sus în clădire şi nu lăsa să-ţi scape fata.
- Am prins-o.
- Tată!
Tată,
ce s-a întâmplat?
Veniţi, voi.
- Barul aeroportului.
- Nu vii?
M-au văzut în uniformă.
La aeroport.
Repede.
Nu mă pune în acel cufăr.
La aeroport.
Fericit că mergem acasă?
Da.
Dar New York-ul trebuie văzut.
Nu le pierde,
sau va trebui să rămâi aici.
- Ultimul la sosire, şefu'?
- Taci din gură.
S-a stricat taxiul.
Am văzut un poliţist american
care semăna perfect cu tine.
Toţi avem o sosie.
Mă duc să cumpăr nişte pepeni galbeni.
Nu, ţigări.
De când fumează?
Scuzaţi-mă, domnişoară?
Bine, voi fi...
Ce-i asta?
Ar trebui să mă feliciţi.
Unde-ai găsit asta?
Şi tu te-ai schimbat,
nu-i aşa?
- Ce ai în cap?
- Să zbor.
- Ca stewardesă?
- Ştii că ei se cunosc foarte bine unii pe alţii.
- Nu-mi pasă
- Nu-ţi pasă?
Voi lua zborul 017.
- Ce să faci?
- Să ajut stewardesele.
- Singura problemă...
- Ce?
- 017 este zborul tău.
- Zborul nostru?
- Cât timp ajung acasă.
- Dar nu în avionul nostru.
Îl poţi rata.
Gândeşte-te la ceva, tati.
Ne vedem mai târziu.
- Unde?
- În Saint-Tropez.
Ultima chemare pentru zborul spre Paris.
- Ai văzut bagajele?
- Aştept.
Şi cufărul meu?
Vom rata plecarea.
Cineva trebuie să fie responsabil de asta.
Mi-aţi văzut bagajul?
Avionul este pe cale de a decola.
Căutaţi-l.
Ştii pe cine am văzut?
Fata ta.
În avion.
Concentrează-te asupra acestei flăcări.
Nu te gândi la fata mea.
Este foarte departe.
Sunt foarte calm.
Nu mă gândesc la nimic. Sunt relaxat.
Minunat...
În extremis,
l-am recuperat pe Foucasse.
- Mă simt renăscut.
- Şi eu de asemenea.
- Cum a fost la New York?
- Minunat.
Acea rochie.
Fiica ta a fost în New York.
Tu, cu psihanaliza ta.
Vei plăti pentru asta.
Atenţie.
Staţi drept.
Bătuţi la linia finală.
Veţi plăti pentru asta. Înainte marş.
Adaptarea: Alin D@li
