
Swedish: 
Amerika har ett demokratiproblem. Kolla det här diagrammet.
Där till vänster visas hur många människor
varje medlem i representanthuset representerade år 1790.
Nu finns det en representant per 747 000 amerikaner.
Det gör USA till en galet odemokratisk uteliggare internationellt,
men det gör oss även annorlunda jämfört med vad det är tänkt att vi ska vara.
Unionens fäder ville att den siffran skulle förbli liten.
James Madison ville se till att det aldrig skulle gå fler än
en representant per 50 000 personer.
Jag tar upp detta eftersom det är en av de många exemplen
på hur vårt system har blivit annorlunda än vad grundarna hade tänkt.
Vilket kanske är okej - jag tycker det är okej - men det är också något annat
än vad vi kanske hade tänkt oss eller ens ville ha.
Folk frågar mig ibland om vad som faktiskt oroar mig inom den amerikanska politiken -
vad som gör mig rädd - och det är detta:
Ett politiskt system måste vara legitimt för att vara stabilt.

English: 
America has a democracy problem. Take a look at this chart.
Over there on the left, that's how many people
each member of the US House represented in 1790.
There's now one representative for every
747 thousand Americans.
That makes the US a crazy undemocratic outlier internationally.
But it also makes us different than what we were supposed to be.
The founding fathers, they wanted that number to stay small.
James Madison wanted to make sure that it would never be more than
one House member for 50,000 people.
I bring this up because it's one of a lot of ways
in which our system has become different than what the founders intended.
Which maybe is ok - I think it's ok - but it's also different
than what we may have intended or what we may want.
People ask me sometimes what I actually worry about in American politics -
what makes me afraid - and it's this:
A political system needs to be legitimate to be stable.

Swedish: 
Folk måste känna att det är rättvist. Är det sant i nuläget?
Två av de senaste tre presidenterna förlorade i folkomröstningen
under den första terminen vid makten - två av tre.
Valen är ytterst förvridna av gerrymander och geografi.
Senaten ger 623 000 människor i Vermont
lika mycket makt som fler än 19 miljoner människor i New York.
Och under tiden sitter fem snubbar klädda i rock - som utsetts politiskt
av partier som är ute efter ideologer -
och gör det lagligt för miljardärer att spendera hur mycket pengar de vill för att köpa val.
Och det är här som odemokratiskt faktiskt blir farligt:
Det amerikanska politiska systemet skapades kring rädslan för oenighet.
Rädslan för att stater skulle dras isär.
Det var inte tänkt att vi skulle ha politiska partier.
Unionens fäder tyckte att det var dåligt -
eller de tyckte i alla fall det innan de grundade några.
Men nu har vi ju politiska partier, och konkurrens, konkurrensens kärna,
oenigheten i detta land, står mellan dem.
Vi oroar oss inte för de politiska skillnaderna mellan stora och små stater,
vi oroar oss för de mellan röda och blå stater.
Och de specifika exemplen på varför Amerika är odemokratiskt

English: 
People need to feel that it's fair. But is that true right now?
Two out of the past three presidents lost the popular vote
for the first term in office - two out of three.
House elections are utterly warped by  gerrymandering and geography.
The Senate gives six hundred and twenty-three thousand people in Vermont
as much power as more than 19 million people in New York.
And meanwhile, five dudes in robes,
who are politically appointed,
by parties looking for ideologues -
they made it legal for billionaires to spend as much money buying elections as they want.
And here's where undemocratic becomes actually dangerous:
The American political system was built around the fear of disunity.
The fear was that the states would pull apart.
We weren't supposed to have political parties.
The founding fathers thought they were bad -
or at least they did before they started some.
But now we do have political parties, and the competition, the core competition,
the disunity in this country, is between them.
We don't worry about the political divisions between big states and small states,
we worry about the ones between red states and blue states.
And the particular ways in which America is undemocratic

English: 
is making that core competition less fair,
is making that political disunity more serious.
The reason for that is not one anybody saw coming.
Democrats cluster in big cities.
Republicans are more concentrated in rural areas.
The average state is six points more Republican in the country as a whole.
Which gives that party a huge advantage in the Senate.
and in the House, well Democrats are feeling pretty good about the House right now.
But to win the House, they couldn't win by one or two or three percent.
They had to win a landslide - six or seven or eight percent.
Or else they'd still be in the minority because of gerrymandering and geography.
And Republicans, they're using that advantage
in elections to write the rules to give themselves
more advantages in elections.
They're using it to win the Supreme Court for a generation,
and that Supreme Court in turn is giving them rulings on
gerrymandering, on money in politics, on
unions,
on voter rights that are helping them with more power.
As the left realizes it's playing a rigged game
they're already becoming determined to rewrite the rules.
If you want to see where this is going, look at this book by David Faris called

Swedish: 
gör den konkurrensen mindre rättvis,
och gör den politiska oenigheten mer seriös.
Anledningen till det är inget som någon hade väntat sig.
Demokrater samlas i stora städer. Republikaner är mer koncentrerade på landsbygden.
Den genomsnittliga staten är sex punkter mer republikansk i landets i helhet,
vilket ger det partiet ett stort övertag i senaten.
Och när det gäller representanthuset... Det känns rätt okej för demokrater gällande representanthuset just nu.
Men de skulle inte kunna vinna tillbaka huset med en eller två eller tre procent.
De skulle behöva en jordskredsseger på sex eller sju eller åtta procent.
Annars blir de fortfarande minoritet på grund av gerrymandering och geografi.
Och republikanerna använder det övertaget
i valen för att skriva reglerna för att ge sig själva ett större övertag
i valen.
De använder det för att vinna högsta domstolen för en generation,
och då ger högsta domstolen dem bestämmelserätt gällande
gerrymandering, pengar i politiken, unioner,
och rösträtt vilket hjälper dem att få mer makt.
Under tiden som vänstern inser att de spelar ett riggat spel
börjar de redan bli beslutsamma om att skriva om reglerna.
Om du vill se vars detta är på väg, kolla på den här boken skriven av David Faris som heter

English: 
'It's Time for Democrats to Fight Dirty.'
It's a playbook the left can use
to get more power without having to change the Constitution - and they can do a lot.
He recommends statehood for DC and Puerto Rico,
he recommends breaking up California into seven states
in order to add at least a dozen new Democratic Senators.
He tells Democrats to pack the
Supreme Court by increasing the number
of justices in order to crack the
conservative majority.
He wants winner-take-all elections to be replaced with
ranked-choice voting in the House and to increase the number of Representatives to 870.
And look - some of these ideas they're actually just good ideas.
It would make politics more representative - I mean DC and Puerto Rico
should clearly be states that's just fair.
And then some, like the California thing, they're just power grabs.
But that's the thing, as Democrats feel the right has been engaged in one long power grab,
they're starting to feel like suckers for not
grabbing more power themselves.
And it's why you see the rise of street fighter, do-anything Democrats
like lawyer Michael Avenatti.

Swedish: 
It's Time for Democrats to Fight Dirty. Det är en handbok som vänstern kan använda
för att få mer makt utan att behöva ändra på konstitutionen - och de kan göra mycket.
Han rekommenderar självständighet åt DC och Puerto Rico,
han rekommenderar att dela upp Kalifornien i sju stater
för att kunna tillsätta åtminstone ett dussin fler demokratiska senatorer,
han säger åt demokraterna att fylla högsta domstolen genom att öka på antalet
domare för att knäcka den konservativa majoriteten,
han vill att 'vinna eller försvinna-val' byts ut mot
kvalifikationsröstning i representanthuset och han vill öka på antalet representanter till 870.
Och lyssna, vissa av de här idéerna är faktiskt ganska bra.
De skulle göra politiken mer representativ - DC och Puerto Rico
borde ju helt klart vara stater, det är bara rättvist.
Och vissa exempel, såsom Kaliforniengrejen, är bara maktkamp.
Men det är det som är grejen, då demokraterna upplever att rätten länge inlåtit sig i en enda lång maktkamp,
börjar de känna sig som förlorare för att de inte själva tar åt sig mer makt.
Och det är därför vi ser en ökning av aggressiva gör-vad-som-helst-demokrater
såsom advokaten Michael Avenatti.

Swedish: 
När de tar den låga vägen, slår vi mot hårdare!
Till och med Eric Holder som är President Obamas tidigare justitieminister
har tagit sig an kampen.
När de tar den låga vägen sparkar vi dem.
Det är det som det nya demokratiska partiet handlar om.
Men tänk er att demokraterna tar makten och använder sig av
någon version av Faris regelbok år 2020 eller 2024.
Det kommer bli en likställd och motsatt reaktion från republikanerna.
Systemet kommer då att kännas orättvist för dem.
Och här ser man en cykel av eskalerande som förstör
den basala legitimiteten som amerikansk politik vilar på.
Vi behöver något bättre än så.
Vi behöver mer än bara maktkamp från båda sidor.
Vi behöver faktiska principer som vi kan använda för att bygga ett politiskt system som fungerar bättre.
Vi behandlar vårt politiska system som om det vore inristat i stentavlor
och burits ner av George Washington från berget Sinai.
Men så var det inte. Vi har förändrat det en hel del,
men vi har inte förändrat det nyligen. Det är konstigt,
ju längre vi kommer från grundandet desto räddare blir vi för att röra på systemet.
Det finns 27 tillägg i konstitutionen sedan innan
1992. Det har kommit till noll

English: 
When they go low I say we hit harder.
Even Eric Holder, President Obama's
former attorney general,
has taken up the battle cry.
When they go low we kick them.
That's what this new Democratic Party's about.
But imagine just imagine Democrats take power and run
some version of the Faris playbook in 2020 or 2024.
There will be an equal and opposite reaction among Republicans.
Now the system will feel unfair to them.
And you could just see a cycle of escalation here that destroys
the basic legitimacy on which American politics rests.
We need something better than that.
We need more than power grabs on both sides.
We need actual principles we can use to build a political system that works better.
We treat our political system as if it were etched on stone tablets
and carried by George Washington down from Mount Sinai.
But it wasn't. We've changed it a lot,
but we haven't changed it recently. It's weird -
the further we get from the founding, the more afraid we are to touch the system.
There are 27 amendments to the Constitution before '92.
There have been zero since
then

Swedish: 
sedan dess och det är inte som att det är något på gång.
Det är inte så det fungerar någon annan stans.
Stater ändrar och till och med skriver om sina konstitutioner rutinmässigt.
I genomsnitt har varje stat haft tre konstitutioner
och Louisiana har haft elva stycken!
Det är bara på nationell nivå som vi tror
att vårt politiska system borde frysas fast.
Att hur vi än gör saker och ting så ska det fortsätta så.
Och gåtfullt nog har vi bestämt det inte när vi tycker att vårt politiska system är bra,
utan exakt vid den tidpunkt då amerikaner tappar hoppet om våra politiska institutioner.
Jag misstänker att vår sanna tro inte är att vårt regeringssystem fungerar så bra
att det borde vara immunt för förändring,
utan att vi uppför oss så illa
att vi inte litar på att vi kan förändra det.
Vilket är synd, men det här är vårt politiska system. Vi kan inte
rymma i självhat.
Det måste fungera för det land vi faktiskt har.
Vi kan inte låta en gammal kompromiss stater emellan
leda till inbördeskrig partier emellan,
men för att förändra det behöver vi en teori för vad som gör
ett politiskt system legitimt från första början

English: 
and there's not like this one on the horizon.
That's not how we do things
anywhere else.
States routinely amend and even rewrite their constitutions.
On average each state has had three constitutions
and Louisiana, they've had 11.
It's only at the national level that we've come to believe
our political system should be frozen in amber.
That however we're doing things is how we should keep doing them.
And puzzlingly, we've decided that not when we think our political system is great,
but at the exact time that Americans are losing faith in our political institutions.
I suspect our true belief is not that our
system of government is performing so well
that it should be immune to change,
but that we that we are performing so poorly
that we don't trust ourselves to change it.
Which is sad, but this is our political system.
We can't run away in self loathing.
It needs to work for the country we actually have.
We can't have an old compromise between states
leading to a civil war between parties,
but to change it we need a theory of what makes
a political system legitimate in the first place

English: 
and that means we need some criteria by which to judge it.
Robert Dahl, one of the most respected political scientists of the 20th century,
he believed the ideal US Constitution would one, maintain democracy.
Two, protect fundamental rights.
Three, ensure fairness among citizens
Four, encourage forming consensus
and five, provide a government that is effective in solving problems.
I like that as criteria. I think that would make sense.
If you don't like it, that's fine.
What you need then is to come up with something better.
The one thing we can't do is just stay still.
America is in an unstable equilibrium.
Its current political system is producing outcomes they feel illegitimate to the left.
Any effort to reform that system, feels like it would produce
outcomes that feel illegitimate to the right.
We need something deeper than that.
We need something that would feel legitimate it to both sides
and would actually work.
We can't stay right where we are,
so that means the answer is simple. We must move.

Swedish: 
och det innebär att vi behöver kriterier för att bedöma det.
Robert Dahl som är en av 1900-talets mest respekterade statsvetare
ansåg att den idealiska amerikanska konstitutionen för det första skulle underhålla demokrati,
för det andra skydda fundamentala rättigheter,
för det tredje försäkra rättvisa bland invånare,
för det fjärde uppmuntra ett formande av konsensus,
och för det femte leverera en regering som är effektiv i att lösa problem.
Detta låter som bra kriteriet. Det känns logiskt, tycker jag. Om man inte
gillar det, är det också okej.
Då behöver vi komma på något bättre.
Det vi inte kan göra är att bara sitta stilla.
Amerika befinner sig i ett ostabilt jämviktsläge.
Det nuvarande politiska systemet producerar utkomster som känns illegitima för vänstern.
Vilket försök som helst för att reformera det systemet känns som att det skulle producera
utkomster som känns illegitima för högern.
Vi behöver något djupare än det.
Vi behöver något som skulle kännas legitimt för båda sidor
och som faktiskt skulle fungera.
Vi kan inte stå fast där vi är,
så det betyder att svaret är enkelt. Vi måste röra på oss.
