
Bulgarian: 
 
Нека поговорим малко за
структурата на клетката.
Показвал съм много видеа,
в които разглеждаме неща като,
какво се случва вътре в нея, но не и такова, в което просто
да поговорим за цялостната им структура.
Затова добро място за начало е --
Нека нарисувам мембраната.
Добре е да се започне от
клетъчната мембрана, защото
това е нещото, което разделя
клетката от външния свят
и до голяма степен определя  клетката.
Клетъчната мембрана я дефинира
като ето това много малко отделение.
Оттам идва и думата „клетка“.
Нека означа това.
Клетъчна мембрана.
Всички клетки имат клетъчна мембрана.
Сега ако помислим за може би най-важното нещо, което
определя самата клетката е, 
вероятно сте гледали видеата за ДНК,
като ще поговорим още за транслацията
и транскрипцията и всичко това, което определя
един жив организъм, е неговото ДНК.
Всички клетки имат ДНК в себе си.

English: 
Let's talk a little bit about
the structure of the cell.
I've done a lot of videos where
we deal with things that
go on inside of them, but I
haven't done one where we just
talk about the entire
structure of them.
So a good place to start is--
let me just draw the membrane.
And the cellular membrane is a
good place to start because
this is what separates the cell
from the outside world,
and to a large degree, it kind
of defines the cell.
It defines it as this very,
very small compartment.
That's where the word,
"cell" came from.
So let me label that.
Cellular membrane.
And all cells have a
cellular membrane.
Now if we think about maybe the
most important thing that
defines a cell, you've probably
seen in the DNA
videos and we're going to talk
about translation and
transcription and all of that,
that what defines what a
living organism is,
is its DNA.
So all cells have DNA
inside of it.

English: 
And I won't go into the details
of how DNA defines
what an organism is.
I've done that in some detail
on the DNA videos.
But all cells have DNA.
This is more of an anatomy of a
cell video than necessarily
the function, but we'll go into
the function because we
need to know what these
different parts do.
So this is, right here,
this is the DNA.
And it's in its chromatin
form here.
There's also little
proteins here.
Not in all organisms, but
we're going to stick to
eukaryotes, and I'll talk
a little bit about the
difference between eukaryotes
and prokaryotes in a second.
But we have DNA.
As I've drawn this cell right
now, this is pretty much any
cell, and any animal or plant
or whatever kingdom
could look like this.
I haven't drawn a lot
of the details.
I've just drawn the DNA and
the cellular membrane.
Now here's kind of the first
major division in the living
world, or at least from our
point of view, or it seemed
obvious, is that some
cells have a
membrane around the DNA.

Bulgarian: 
Няма да навлизам в подробности
как ДНК-то определя
какво представлява един организъм.
Обясних това в детайли в някои от видеата за ДНК.
Но всички клетки имат ДНК.
Това видео е по-скоро за
анатомията на клетката, а не толкова
за нейните функции,
но ще стигнем и до тях, защото
трябва да сме наясно каква правят и
изпълняват нейните части.
Това тук, това е ДНК-то,
както и неговата хроматинова структура.
Също така има и малко протеини тук.
Не е във всички организми,
но ние ще се придържаме към
еукариотите, като след малко ще обясня накратко
каква е разликата между еукариоти и прокариоти.
Но имаме ДНК.
Така, както съм нарисувал тази клетка,
така би изглеждала която и да е
клетка, в което и да животно, растение,
или което и да е царство.
 
Не съм нарисувал много от детайлите,
а само ДНК и клетъчната мембрана.
Така, ето го и първото основно разделение в
системата на живият
свят, поне от наша гледна точка, или изглежда
очевидно, че някои клетки имат
мембрана около ДНК.

English: 
So they'll have a membrane
around the DNA that separates
the DNA and the chromatin and
everything that makes up the
stuff within the DNA, separates
that from the rest
of the cell, and this
is called a nucleus.
This is called a nucleus.
And I said that's a major
division because when some
people looked at some cells
and they saw a nucleus and
other cells and they didn't see
a nucleus, they said, hey,
this is a good way to classify
organisms. So they called the
things that had nucleuses,
eukaryotes.
These have a nucleus.
So as I've drawn this cell right
here, it is a eukaryote.
Now, if you do not have a
nucleus, you are dealing with
a prokaryote.
No nucleus.
And examples of prokaryotes,
the two big groups of them,
are bacteria and Archaea.
Now, Archaea are really
interesting.

Bulgarian: 
Те имат мембрана около ДНК, която отделя
него от хроматина и всичко,което съставя
другите му съставни елементи от
останалите части
клетката и се нарича ядро.
Това се нарича ядро.
Казах, че това е основно разделение,
защото, когато
учени изследвали дадени клетки и
забелязали ядро
и други клетки без такова ядро си казали: хей --
това е добър начин 
за класификация на организми. Нарекли
тези, които имали ядра, еукариоти.
 
Те имат ядро.
Така, по начина, по който съм нарисувал тази клетка,
тя е еукариотна.
Ако няма ядро, значи говорим за
прокариот.
 
Без ядро.
Двете големи групи, които
са пример за прокариоти,
са бактериите и Археите.
Археите са наистина интересни.

English: 
We know very little
about them.
They were originally thought to
be types of bacteria, but
now people are realizing that
they're this whole completely
other group, and we've actually
observed a very small
subset of them, so it's a
very fascinating group.
And it actually turns out that,
evolutionarily speaking,
you shouldn't make this division
first. It actually
makes more sense to divide
things into eukaryotes, I'll
just write that Euk, bacteria
and Archaea.
You don't want to do this
division first. There are
actually three separate
groups that you want
to start off with.
We'll talk more about this
in future videos.
But if you want to say
who has a nucleus?
Well, eukaryotes have a
nucleus by definition.
Who does not have a nucleus?
Well, the bacteria and the
Archaea do not have nuclei,
just like that.
But I'm going to focus on
eukaryotes because they tend
to be a little bit
more complex.
They tend to be larger.
And most of what we talk about,
at least in the videos
so far, are dealing
with eukaryotes.

Bulgarian: 
Знаем много малко за тях.
Първоначално са били смятани за
видове бактерии, но
сега разбираме, че те са съвсем нов напълно
отделен клас, от който всъщност
сме наблюдавали един много малък
подклас, така че е наистина интересна група.
Оказва се всъщност, че от еволюционна гледна точка
не е правилно да се прави първо
това разделение. А всъщност
по-смислено е нещата да се разделят
на еукариоти,
ще го запиша като Еук., Бактерии и Археи.
Не е правилно да се прави
първо това разделение. Всъщност
има три отделни групи, с които
можете да започнете.
Ще говорим повече за това
в следващи видеа.
Но, ако трябва да кажем кои имат ядро?
По определени, ядро имат еукариотите.
Кои нямат ядро?
Бактериите и Археите нямат ядра,
просто така.
Но аз ще се съсредоточа върху
еукариотите, защото те са склонни
да съдържат малко по-сложна структура.
Склонни са да са по-големи.
И повечето от това, за което говорим в нашите видеа
досега, са свързани с еукариотите.

Bulgarian: 
Еукариотите включват растения, животни –
ние сме животни,
поне аз съм – и гъби. Има, разбира се,
и други групи сред еукариотите,
но тези са, с които
обикновено се сблъскваме в нашето ежедневие.
Нека се върнем обратно към разглеждане анатомията на клетката.
Имаме това наше ДНК.
Знаем, че тя се транскрибира в
информационна РНК, която после
напуска ядрото и се тревежда в
протеини в рибозомите.
Рибозомите са тези малки 
системи, които могат да се
движат свободно из цялата клетка и след малко ще видим, че
те също така могат да бъдат прикрепени
към тези мембранни
структури.
Това е рибозом.
 
И всички тези разговори, свързани с
транскрипцията на ДНК в информационна РНК,
напускането на ядрото от страна на тази
информационна РНК, както и пътя ѝ до рибозомите,
където се транслира в протеини,
не са ви ясни,

English: 
Eukaryotes include plants,
animals-- we're animals, at
least I am-- animals and fungi,
and there are other
groups within eukaryotes, but
these are the ones that we
normally deal with in
our everyday world.
But let's go back to looking
at the anatomy of the cell.
So we have our DNA.
We know that it gets transcribed
into mRNA, That
mRNA leaves the nucleus, and
it gets translated into
proteins at the ribosomes.
So the ribosomes are these
little complexes that could be
floating all over the cell, and
we'll see in a second that
they can also be attached
to these other membrane
structures.
So this is a ribosome.
And if all this talk of DNA
transcription into mRNA and
mRNA leaving the nucleus and
traveling to the ribosome to
be translated into proteins
makes no sense to you, there

English: 
are several videos where I
go into that in detail.
But what I want to do is just
focus on all of the different
parts to kind of give a
big picture of things.
So ribosomes are where mRNA that
gets transcribed inside
the nucleus from DNA, where it
gets translated into proteins.
So you can kind of view them as
the place where information
actually turns into proteins,
which then can be used
anywhere else in the cell.
And these ribosomes, they're
made up of proteins, and
actually they're made up RNA.
And so one question is, well,
where are the pieces of the
ribosomes made?
Well, some are made by proteins,
which might be made
in other ribosomes.
But some of it, the mRNA,
ribosomes, you can kind of
view them as this big
mess, if you were to
look at it in detail.
There's some protein there.
And I'm not drawing it that
realistically, but then you
have some mRNA tied in with
the protein, and the mRNA
isn't used for actual
information purposes like it

Bulgarian: 
то има няколко видеа,
в които съм обяснил това в детайли.
Искам просто да разгледаме всички различни
части, за да ви можем да дадем обща картина на нещата.
Рибозомите са мястото, където иРНК, която се транскрибира вътре
в ядрото от ДНК, се превежда в протеини.
Така че можете да ги разглеждате
като мястото, където информацията
всъщност се превръща в протеини, които след това
могат да бъдат използвани
навсякъде другаде в клетката.
Рибозомите са изградени от протеини и
всъщност са съставени от РНК.
И затова един от  въпросите е къде пърчетата
на рибозомите се създават ?
Някои от тях са изградени от протеини,
които може да са били създадени
в други рибозоми.
Но част от тях, иРНК-рибизимите,
можете да си ги представите като
ги погледнете като една голяма бъркотия, ако погледнете
в тях по-детайлно.
Има малко протеин тук.
Не рисувам така реалистично, но след това имаме
някаква иРНК, която е прикрепена към протеина и иРНК-а
не се използва за пренасяне на информация,

Bulgarian: 
както по принцип се случва, когато
преминава от ДНК в рибозомата.
В самата рибозома, рибозомната РНК всъщност се използва за
част от структурата.
Тя помага на рибозомата да
функционира като такава.
Така че тя е част от рибозомата.
Всичко това се образува в част от ядрото, наречена
наречена ядърце.
Нека го запиша.
Това тук е интересно.
Това е ядърцето.
То не е отделен органел и не е
разделено с мембрана,
но се вижда на микроскоп.
Когато за първи път го видели,
хората си казали: „Там има
някакво снопче.
Това би трябвало да е сърцевината
на ядрото.“
Но се оказва, че е плътно оформено –
има ДНК и РНК, тук всъщност е мястото, където
рибозомната РНК, тази която
изгражда рибозомите,
се произвежда.
Но то е толкова плътно, че се вижда
на микроскоп,

English: 
normally is when it goes from
DNA to the ribosome.
Within the ribosome itself,
ribosomal RNA is actually used
as part of the structure.
It actually helps the ribosome
function as a ribosome.
So it's actually part
of the ribosome.
And all of that gets built in
a part of the nucleus called
the nucleolus or the nucleole.
Let me write that down.
So this right here, this is
interesting right here.
This is the nucleolus
or the nucleole.
And it isn't a separate
organelle, and it's not
separated by a membrane, but it
shows up in a microscope.
So when people first saw it,
they said, hey, there's like a
bundle there.
That must be like the core of
the nucleus or something.
But it turns out what it is,
it's the densely packed--
you've got DNA and RNA, and
that's actually where the
ribosomal RNA, the stuff that
makes up the ribosomes, is
actually produced.
But it's so dense that it shows
up on a microscope, and

English: 
that's why people decided to
name it something different.
But it is not membrane bound.
It's not an organelle
within an organelle.
It's just densely packed
proteins and ribosomal RNA,
and it's where ribosomal
RNA gets produced.
So anyway, we're at
the ribosome.
That's where proteins
get produced.
But if the ribosomes are just
floating around, if they're
free ribosomes, then those
proteins will just-- once
they're produced at the
ribosome, they'll just float
around here in the fluid
inside the cell
that we call cytosol.
But what if we wanted to produce
proteins that are
supposed to end up, maybe in the
membrane of the cell, or
maybe outside of the
cell itself?
Cells produce things that are
used by other cells, that are
used by the rest of the body.
And here we have to go to
proteins that are attached to
this membrane.
You can kind of view it
as a bunch of tunnels.
Let me see how well
I can draw that.
I'm going to draw
it very roughly.
You have this thing called the
endoplasmic reticulum.
Endoplasmic reticulum.

Bulgarian: 
ето защо са решили да го наименуват
по различен начин.
То не е мембранноограничено.
Не е органел в рамките на друг органел.
Просто представлява плътно свързани
протеини и рибозомна РНК,
а тук е и мястото, където самата тя
бива произведена.
Говорехме за рибозомите.
Тук се произвеждат протеините.
Но ако рибозомите просто плават
наоколо, ако
са свободни рибозоми, то след като протеините
бъдат произведени, те също ще плават
наоколо в течността вътре в клетката,
която се нарича цитозол.
Цитозол.
Какво ще се случи обаче, ако искаме
да произведем протеини, които
да достигнат например до клетъчната
мембрана или
да кажем извън самата клетка?
Клетките произвеждат неща, които
се използват от другите клетки
и от останалите части на тялото.
Тук ще говорим за протеини, които са
прикрепени към
тази мембрана.
Можете да си ги представите като много тунели.
Да видим колко добре мога да ги нарисувам.
Рисунката ще е приблизителна.
Тук има едни неща, наречени
ендоплазмен ретикулум.
Ендоплазмен ретикулум.

Bulgarian: 
 
Представете си ги като много тунели.
Ендоплазмен ретикулум.
 
Самите те водят до апарата на Голджи,
който носи името на г-н Голджи.
Ще нарисувам ендоплазмения ретикулум в жълто,
а апарата на Голджи - в зелено.
След секунда ще ви обясня
какво представляват те.
Докъде бях стигнал?
Това е нещо като голяма купчина
или пък представете си го
като много на брой нагънати мембрани.
Някои рибозоми са прикрепени към тази част,
която нарекох ендоплазмен ретикулум.
Има прикрепени рибозоми.
Някои са прикрепени, други не са.
Нека запиша някои неща.
Това тук,
тази спираловидна мембрана,
е ендоплазменият ретикулум.

English: 
You can just view it as a bunch
of tunnels like that.
Endoplasmic reticulum.
And they eventually lead to
something called Golgi bodies,
named after Mr. Golgi himself.
So I'll do the endoplasmic
reticulum in yellow and I'll
do the Golgi bodies in green
maybe, just like that.
I'll tell you in a second
what they are.
So what's going on?
This is kind of a big kind of
stack, or you can kind of view
it as a bunch of folded
membranes together.
And some ribosomes are actually
attached to this
part, which I call the
endoplasmic reticulum.
So we have ribosomes attached.
Some of them are free, some
of them are attached.
And let me write
my labels down.
So this right here, and we use
the space over here, this big
flap of convoluted
membrane, that's
the endoplasmic reticulum.

Bulgarian: 
Ендоплазмен ретикулум.
Звучи забавно.
Ендоплазмен ретикулум.
Може би е добро име за някоя банда.
Частите от ендоплазмения ретикулум,
към които има прикрепени
рибозоми, се наричат грануларен
ендоплазмен ретикулум.
Може би дори още по-добро
име за някоя банда.
Тук, където прикрепих рибозомите,
се нарича
грануларен ендоплазмен ретикулум
или просто грануларен ЕР.
Грануларен ЕР, като ЕР е съкратено от
ендоплазмен ретикулум.
А това тук, където няма прикрепени рибозоми,
се нарича гладък ендоплазмен ретикулум.
Ето това е гладкият ендоплазмен ретикулум.
След секунда ще ви обясня какво
представлява това, но засега
нека следваме мембраните.
Накрая стигаме до апарата на Голджи.
Апарат на Голджи.
Дадох ви подсказка какво се случва след това.

English: 
It's fun to say.
Endoplasmic reticulum.
Maybe a good name for a band.
Endoplasmic reticulum, and the
parts that have ribosomes
attached to it are called the
rough endoplasmic reticulum.
Maybe even a better
name for a band.
So right here, where I have
attached ribosomes, so these
ribosomes are attached right
here, this is the rough
endoplasmic reticulum, or
maybe the rough ER.
The rough ER, ER standing for
endoplasmic reticulum.
And then where we don't have any
ribosomes attached, that's
the smooth endoplasmic
reticulum.
So right here, that is this
smooth endoplasmic reticulum.
And I'm going to tell you in a
second what this is, but we
can keep following
the membranes.
Eventually we get the
Golgi bodies.
And what happens is,
I gave you a hint.

Bulgarian: 
иРНК достига до свободните рибозоми,
там се транслира
в протеини, а после те просто се носят
наоколо в цитозола.
Но какво се случва, ако имаме нужда
от протеини, които
да достигнат до мембраните или извън клетката?
В този случай важна роля играят
ендоплазменият ретикулум и
апаратът на Голджи.
Да видим какво се случва тук. Имаме
иРНК, която идва от
ядрото и може да се прикрепи към рибозомите,
или може да бъде
транслирана от рибозомите в грануларния ЕР.
Това, което се случва, е, че иРНК идва тук
– стрелката, която нарисувах, е твърде малка –
и бива транслирана извън
ендоплазмения ретикулум,
но при производството на протеина
той бива избутан вътре в
ендоплазмения ретикулум.
Когато казвам вътре,
имам предвид тази област,
която оцветявам.
Това е вътрешната част на
ендоплазмения ретикулум.
Протеините ще бъдат избутани
вътре в него.
Тези протеини, които ще трябва
да се използват извън цитозола,
извън клетката, или може би в мембраната ѝ.

English: 
In our free ribosomes, mRNA gets
there, gets translated
into proteins, and the proteins
then just float
around in the cytosol.
But what if we want proteins
that should end up in
membranes or that end up
outside of the cell?
And that's where the endoplasmic
reticulum and the
Golgi bodies come into play.
Because now what we can do is,
we have mRNA coming outside of
the nucleus, and it can attach
to the ribosomes or it can be
translated by the ribosomes
in the rough ER.
And what happens here is your
mRNA comes here and it's
getting-- and I drew that
arrow very small-- it's
getting translated on the
outside of the endoplasmic
reticulum, but as the protein
gets produced, it's getting
pushed into the inside of the
endoplasmic reticulum.
And when I say the inside of the
endoplasmic reticulum, I'm
talking about this area.
I'm coloring it in.
This is the inside of the
endoplasmic reticulum.
And so the proteins will
get pushed into
the endoplasmic reticulum.
The ones that are to be used
outside of the cytosol,
outside of the cell or maybe
in the cell's membrane.

Bulgarian: 
Те ще попаднат тук.
Тези рибозоми са прикрепени
към мембраната, защото
те могат да транслират различни неща,
които са извън ендоплазмения ретикулум,
но при производството на протеини
аминокиселинната верига
свършва вътре в него.
Нека ви го покажа по-нагледно, защото
смятам, че ще е полезно.
Да кажем, че това е мембраната на
ендоплазмения ретикулум, към която има
прикрепени рибозоми.
Това е рибозом прикрепен към
ендоплазмения ретикулум.
А това ще бъде грануларният
ендоплазмен ретикулум.
Можем да имаме иРНК, която
влиза от едната му страна.
 
Да кажем, че може да влезе оттук.
Може би се движи в тази посока.
Тя бива транслирана в протеините.
Но след като аминокиселинната верига е
изградена, протеинът
ще се покаже от тази страна на мембраната.

English: 
So proteins will end up here.
That's why those ribosomes are
on the membrane, because they
can translate things that are
outside of the endoplasmic
reticulum, but as the proteins
get produced, the amino acid
chain ends up inside of it.
Let me make a blow-up
of that because I
think that'll be useful.
So let me draw-- let's say this
is the membrane of the
endoplasmic reticulum
and then you have
ribosomes attached to it.
Let's say that's a ribosome on
the endoplasmic reticulum.
And is this is going to be the
rough endoplasmic reticulum.
And what you can have is mRNA
coming into one side of it.
mRNA can kind of come
in through here.
Maybe it's going in
that direction.
It's getting translated
into the proteins.
But then the protein, as the
amino acid chain is built up,
will pop out on this end
of the membrane.

English: 
Remember, this is our membrane
of our endoplasmic reticulum.
So even though the mRNA is on
the outside, because the
ribosome is attached to
it, the protein can
show up on the inside.
So once the protein is built,
maybe then it folds all up,
you know, a protein is just a
folded chain of amino acids,
it can travel through the
endoplasmic reticulum.
And it travels through it.
It travels through the smooth
endoplasmic reticulum all the
way until it gets to
the Golgi bodies.
And all sorts of other
things happen.
I'm oversimplifying things, but
I just want to give you a
sense of what everything
in the cell does.
And once the protein travels to
the Golgi bodies and they
get ready for traveling outside
of the cell, or maybe
traveling to the cell's
membrane, they'll actually bud
out of the Golgi bodies.
So let's say this same protein,
when it gets to the
Golgi bodies-- remember it's
inside of the Golgi body, so
let me draw the membrane of the
Golgi body right there.
The protein might
end up there.
It's just a big chain
of amino acids.
And then it will bud out.
So let's say it looks like that,
and then maybe the next
step it will look
something like.

Bulgarian: 
Това е мембраната на
ендоплазмения ретикулум.
Въпреки че иРНК е от външната страна, защото
рибозомът е прикрепен към него,
то протеинът може
да се появи от вътрешната страна.
След като протеинът е създаден, вероятно
после се прегъва ето така,
тъй като знаете, че той представлява
прегъната верига от аминокиселини,
то той може вече да се движи в
ендоплазмения ретикулум.
Придвижва се през него.
Придвижва се през гладкия
ендоплазмен ретикулум,
докато не стигне до апарата на Голджи.
Случват се и разни други неща.
Обяснявам ви максимално опростено,
но искам да ви
станат ясни всички процеси в клетката.
След като протеинът стигне до
апарата на Голджи и е готов
да излезе извън клетката или вероятно
да се придвижи до нейната мембрана,
всъщност той изниква
навън от апарата на Голджи.
Да кажем, че този същият протеин, когато стигне до
апарата на Голджи... Да не забравяме,
че се намира вътре в него, затова
нека нарисувам мембраната му.
Протеинът може да се намира ето тук.
Той представлява просто
голяма верига от аминокиселини.
Тогава той ще изникне навън.
Да кажем, че изглежда така,
а на следващата стъпка
може би ще изглежда ето така.

Bulgarian: 
Нещо, наподобяващо това.
 
Представете си, че в следващия етап
ще прилича
на нещо като това, което е напълно
процъфтяло навън.
Той е откъснал със себе си
дори част от мембраната
на апарата на Голджи.
Сега протеинът си има
своя собствена малка мембрана.
Нека кажем отново какъв е целият процес.
ДНК се транскрибира в иРНК.
иРНК достига до рибозом, който е прикрепен към
ендоплазмения ретикулум.
Тя се транслира в протеин, който се движи през
ендоплазмения ретикулум.
Първо през грануларния, където
са всички рибозоми,
а после през гладкия,
който има и други функции.
Той спомага и за производството на
хормони и други мастни съединения, но
няма да навлизам в подробности.
Той просто се движи
и стига до апарата на Голджи.
Оттам протеините могат да изскокнат 
навън и да вземат
част от мембраната на
апарата на Голджи със себе си.

English: 
It will look like that.
And the very next step, you
could imagine, will look
something like this, where
it's actually completely
budded out.
It's popped out a little
of the membrane of the
Golgi body with it.
So now the protein
is surrounded by
its own little membrane.
So let's think about
what happened.
We had DNA transcribed
into mRNA.
mRNA goes to a ribosome
that's attached to
the endoplasmic reticulum.
It is translated into a protein
that travels through
the endoplasmic reticulum.
First, the rough, where
all the ribosomes
are, then this smooth.
The smooth has other
functions.
It also helps produce hormones
and other fatty compounds, but
I won't go into detail there.
But it just travels.
It connects to the
Golgi bodies.
Then the Golgi bodies, the
proteins can bud off and take
a little bit of the
membrane with it.

English: 
And this idea of something being
surrounded by a membrane
and just traveling in the cell,
so maybe the protein now
looks like this.
I'm enlarging it.
Maybe the protein is there and
then it took a little bit of
the Golgi body membrane
with it.
This is called a vesicle.
And this right here, let's add
another one right here.
I'm just doing that
to label it.
That's called a vesicle.
And a vesicle is really just
a very general term for
anything, little small things,
mostly proteins, in the cell
that are just floating around,
that are surrounded by their
own little mini-membranes.
And the reason why this
mini-membrane is useful is now
this protein can now
float to the outer
membrane of the cell.
It can also float to other
parts of the cell.
I'm doing a simplification.
And then it can merge either
with the membrane of the cell,
or it can use this membrane,
this little vesicle membrane
it has, to facilitate it getting
out of the cell.
You can imagine that it
eventually, you know this

Bulgarian: 
Това представлява идеята за нещо,
което е обгърнато от някаква мембрана
и просто се движи из клетката.
Може би протеинът сега
изглежда по този начин.
Ще го уголемя.
Вероятно протеинът е тук и е откъснал
със себе си част от
мембраната на апарата на Голджи.
Това се нарича секреторно мехурче.
Нека добавим още едно ето тук,
за да мога да го означа.
Това се нарича секреторно мехурче.
„Секреторно мехурче“ е много общ термин за
всички малки неща в клетката,
предимно протеини,
които се движат свободно наоколо и
са обгърнати от
своите собствени мини-мембрани.
Причината, поради която тази
мини-мембрана е полезна, е, че
чрез нея протеинът може да се
придвижи до външната
мембрана на клетката.
Може да се придвижи също така и
до други части на клетката.
Обяснявам го съвсем опростено.
След това той може или да се слее
с клетъчната мембрана,
или, подпомогнат от секреторното мехурче,
да излезе извън клетката.
Представете си, че накрая това нещо...

Bulgarian: 
Да кажем, че това е външната
мембрана на клетката.
Опростявам нещата доста.
Въобще няма да рисувам двойния липиден слой.
Нека имаме нагледно самия процес.
Това е секреторното мехурче с протеина
вътре в него. То се приближава
все повече до мембраната,
като може и да се слее с нея,
тъй като те са изградени от един и същ материал.
То се слива с мембраната, а протеинът е вътре.
Произволно смених цветовете.
След като се слее с мембраната,
протеинът може да излезе извън клетката или
да се прикрепи към
външната клетъчна мембрана, която
аз нарисувах доста тънка,
но всъщност тя има два слоя.
Само че друг път ще говорим повече за това.
Вероятно бих могъл да направя цяло видео на тази тема.
До този момент доста добре разгледахме
част от анатомията на клетката.
Има и някои други неща, които можем
да вкараме ето тук.
Има едни неща, наречени лизозоми.
Те съществуват

English: 
thing-- let's say this is the
outer membrane of the cell.
And I'm doing a gross
oversimplification.
I'm not even drawing
the bilipid layer.
But just to have a visual
impression of what it might
look like, that's the vesicle
there, the little protein
inside of it, and it gets
closer and closer to the
membrane, and then it can
merge with the membrane
because it's made up
of the same stuff.
It merges with the membrane,
your protein inside.
I switched colors arbitrarily.
But now, all of a sudden, once
it merges with the membrane,
then the protein can exit the
actual cell, or maybe it can
actually embed itself within
this membrane, within the
outer cellular membrane, which
I drew very thin, but it has
two layers to it.
And we'll talk more
about that.
And I could probably make
a whole video on it.
So those are-- we've already
made pretty good progress on
showing the anatomy
of the cell.
There are a few other things
we can throw in there.
There are things called
lysosomes, which exist in

English: 
animal cells that contain
enzymes in them that help
dissolve other things.
So if a lysosome attaches to
something else and is able to
spew its enzymes into it,
it usually kills it.
It usually digests it.
So that's what a
lysosome does.
In plants, you have things
called lytic vacuoles, and
those are really the same thing
as a lysosome in terms
of their function in that
they're really big vesicles.
In fact, in general, a vacuole
is just a big vesicle.
It's just a general term for a
big membrane-bound organelle.
Vacuole.
And once again, what's
an organelle?
Let me write down that word.
Organelle.
It's just a membrane-bound
subunit of a cell.
Just like my liver is a subunit
of Sal and it's an
organ, an organelle is
a subunit of a cell.
So a vacuole is just a general
term for a membrane-bound

Bulgarian: 
в животинските клетки и съдържат в себе си
ензими, които спомагат
за разграждането на разни неща.
Лизозома.
Ако лизозомата се прикрепи към
нещо друго и успее
да изхвърли ензимите си, обикновено го убива.
Тя го смила.
Това е функцията на лизозомата.
В растенията има един органел, наречен литична вакуола.
Тя много прилича на лизозомата по отношение на
функцията, която изпълнява, а също така
е и много голямо секреторно мехурче.
Най-общото казано, вакуолата е просто
едно голямо секреторно мехурче.
Това е общ термин за един голям мембранноограничен органел.
Вакуола.
А какво е органел?
Нека запиша тази дума.
Органел.
Това е мембранноограничен елемент от клетката.
Точно както черният ми дроб е
орган и е елемент от Сал,
така и органелът е елемент от клетката.
Така че вакуолата е мембранноограничен

English: 
organelle that stores stuff
inside of our cells.
So a lytic vacuole would be a
vacuole in a plant cell that
stores a bunch of enzymes, and
if it were attached to
something else it would dissolve
it if it were able to
spew its enzymes into
the other thing.
Now, there's several organelles
that we've talked
about within the context
of respiration and
photosynthesis, and I go into
detail in those videos.
But we have things called
mitochondria.
Mitochondrion cells.
And they have inner and outer
membranes, and this is where
we produce our energy, where
sugars are turned into ATP.
I've done detailed
videos on this.
These actually contain their own
DNA, and they can actually
reproduce on their own, which
makes people believe that they
exist-- that their ancestors
once existed as independent
prokaryotic organisms, that at
some point they just kind of

Bulgarian: 
органел, който съхранява разни неща в клетките ни.
 
Литичната вакуола е
вакуола в растителната клетка,
която притежава различни ензими
и ако се прикрепи към
нещо друго, тя ще го разгради, ако успее
да изхвърли ензимите си върху него.
Вече говорихме подробно за някои органели
в контекста на дишането и
фотосинтезата.
Имаме и митохондрии.
 
Те имат външни и вътрешни мембрани. Тук е мястото,
където произвеждаме енергията си,
където захарите се превръщат в АТФ.
Правил съм подробни видеа на тази тема.
Всъщност те притежават собствено ДНК и могат
да се възпроизвеждат сами, което
кара учените да смятат, че
предците на тези клетки някога
са съществували като независими
прокариотни организми, на които един ден

Bulgarian: 
просто им хрумнала идеята
да живеят в симбиоза вътре в други организми.
Така че митохондиите са органели, чиито
предци вероятно някога са били
независими прокариоти.
 
Митохондрии.
Тук се извършва клетъчното дишане,
върху което ще се спрем по-подробно.
В растителните клетки, но
категорично не и в животинските,
има т.нар. хлоропласти,
които са част от по-голяма група, наречена пластиди.
Хлоропластите обаче са най-известни.
Може би трябва да ги нарисувам в зелено.
Имаме хлоропласти.
Вътре в себе си те имат малки тилакоиди.
Тук се извършва фотосинтезата.
Има всичко необходимо за това.
Навлизам в подробности във видеата
за фотосинтезата, но
е добре това да се знае.
Това са други органели.
Точно като митохондриите те имат
своя ДНК и
свои собствени рибозоми.
Смята се, че някога те са били независими

English: 
stumbled upon the notion of,
hey, why don't I live inside
of other organisms and kind
of live in symbiosis?
So mitochondria, these are
organelles that at one time
their ancestors might have been
independent prokaryotes.
Mitochondria.
That's where cellular
respiration takes part, and we
go into detail on that.
And then on the plant cells,
this is only in-- well,
definitely not in animal cells--
you have chloroplasts,
which are a subset of things
called plastids, but
chloroplasts are the
most famous.
Maybe I should do that in
especially green, green.
So we have chloroplasts.
And we know they have little
thylakoids in there.
This is where photosynthesis
takes place.
You have your grana
and all of that.
And I do go into detail in the
photosynthesis videos, but
it's good to know.
These are other organelles.
And just like mitochondria, they
have their own DNA and
their own ribosomes.
And so the belief is that they
were once independent

Bulgarian: 
прокариоти, които са се научили
да живеят в симбиоза вътре
в по-големи еукариотни клетки.
Почти приключихме с клетъчната структура.
Тук вътре можем да добавим и още неща.
Ако става въпрос за растителни или
неживотински клетки,
има едно нещо, наречено клетъчна стена, която
подсилва външната мембрана.
Можете да си го представите така или
пък че ѝ придава известна твърдост.
Имаме тези неща, наречени клетъчни стени, въпреки че те
не са толкова здрави.
Можете да си ги представите като
балони, които предоставят
малко повече твърдост.
Дърветата например имат двойни клетъчни стени,
които допринасят за сериозна твърдост.
Това е клетъчната стена.
Тя не се среща при животните.
При растенията е изградена от целулоза, не я бъркайте с целулит.
Аз, лично, доста се бърках.
Тя осигурява допълнителна твърдост или форма
на клетъчната мембрана.
За да имаме цялостната структура на клетката,
трябва да добавим и тези неща,
наречени микрофиламенти, или
понякога актинови филаменти. Това са
тези малки тръбички, които

English: 
prokaryotes that learned to live
in symbiosis inside of
larger eukaryotic cells.
So we're almost done, really,
with the structure cells.
There's other things we
can throw on here.
If we're dealing with plant
cells or non-animal cells,
we'll have something called a
cell wall, which will give
some strength to the
outer membrane.
You can kind of view
it that way, or it
gives it some rigidity.
So you have things called cell
walls, although they're not
necessarily completely rigid.
You can almost view them as
balloons that provide just a
little bit more rigidity.
Things like wood actually have
double cell walls for really
hard-core rigidity.
So this is a cell wall.
This is in non-animals.
And in plants it's made out of
cellulose, not cellulite.
That used to confuse me.
So this gives extra rigidity
or form to
the cellular membrane.
And then to actually give the
cell its actual structure, you
have these things called
microfilaments, or sometimes
actin filaments, and these are
these little pipes that go

English: 
throughout the cell.
These actually help give the
cell its actual structure in
three dimensions, and actually,
they can participate
in things moving around within
the cell or even the cell
moving around itself.
And just to be complete and
make sure we're covering
everything, if you watch the
mitosis and meiosis videos,
you have these things
called centrioles.
I go into detail there.
Centrioles that are right
outside of the nucleus.
Two centrioles that are at right
angles to each other
make up a centrosome, and they
kind of coordinate the
microtubules when we start
splitting the cells in mitosis
and meiosis.
I won't go into detail there.
I've done many videos
on that as well.
But so far, this is pretty much
everything you need to
know-- or at least a first
overview-- of the
structure of the cell.
And in one video, we finally
got it all in one place.
This is pretty much-- I haven't
delved into detail on
everything-- on all of the
major pieces of the cell.

Bulgarian: 
се простират в цялата клетка.
Те спомагат оформянето на клетъчната структура в
три измерения, но всъщност могат да участват
и в придвижването на разни неща в клетката,
а дори и в придвижването
на самата клетка.
За да сме сигурни, че сме покрили всичко,
ако сте гледали видеата за митозата и мейозата,
ще знаете, че съществуват и т.нар. центриоли.
В тези видеа обяснявам по-подробно за тях.
Центриолите се намират
непосредствено до ядрото.
Две центриоли, застанали под прав ъгъл,
съставят центрозома и по този начин координират
микротубулите, когато започне
деленето на клетката в митозата
и мейозата.
Няма да навлизам в подробности.
И на тази тема съм правил доста видеа.
На този етап това е всичко, което трябва
да знаете
за клетъчната структура.
Най-сетне събрахме всичко в едно видео.
Не съм се задълбочавал в много детайли,
но в общи линии това е всичко
за основните части на клетката.

English: 
So hopefully, you have a better
big-picture view of how
things are organized
inside of it.

Bulgarian: 
Надявам се, че сте придобили по-добра представа
как са подредени нещата в нея.
