
Hungarian: 
Fordító: Farkas Dezső
Lektor: Reka Lorinczy
Farkas Dezső: Rosszkor születtünk?
Mit gondoltok? 
Jókor születtünk vagy rosszkor?
Én úgy döntöttem, hogy utánajárok.
2008-ban, amikor elkezdtem 
az egyetemet, kitört a válság.
Szüleim és barátaim
- gondolom, mint sokatoknak -,
gyakran panaszkodtak a válság miatt.
Ezért felkerestem 26 banki felsővezetőt,
és több órás mélyinterjút 
készítettem velük.
Rájöttem arra a megnyugtató tényre,
hogy ők sem tudnak mindent.
Überguruknak hitték magukat,
de rájöttek, hogy nem azok.

English: 
Translator: Farkas Dezső
Reviewer: Ellen Maloney
What do you think:
were we born at the right time
or wrong time?
I decided to find out
the answer to this question.
In 2008, when I started university,
the financial crisis broke out.
My parents and friends, 
as well as maybe yours,
often complained about the recession.
So I interviewed 26 bank CEOs,
each for a couple of hours.
After these interviews, I realized
that even they didn’t know everything.
They thought of themselves
as economical gurus,

English: 
but this strayed from reality.
The touch of the crisis is described best
by the answer of one of these CEOs:
"It came down like a stone-axe."
(Laughter)
According to the interviews,
the first part of the recession
can be divided into two parts:
the fall of 2007 and 2008.
As the crisis broke out 
in the fall of 2008,
this part is more interesting.
I asked them, that if they knew
in the fall of 2007,
that there would be a problem,
why they didn’t do anything.
One of the interviewees 
gave me the answer.
In 2007 there was
a prosperity cycle in the economy,
it they had initiated
cut-backs and austerity,
they would have lost their jobs 
by the time their decisions
would have turned out to be right.
By the way, through the interviews,
several interesting mistakes came up.
I would like to give you some examples.

Hungarian: 
A válsággal való találkozást az egyik 
felsővezető válasza írja le a legjobban:
"Jött, mint a kőbalta!"
(Nevetés)
A válsággal való találkozást
az interjúk szerint egyébként 
két részre lehet osztani:
2007 őszére és 2008 őszére.
Ugye 2008 őszén robbant ki a válság,
ezért az előbbi az érdekesebb.
Fel is tettem a kérdést a felsővezetőknek,
hogyha 2007 őszén tudták már, 
hogy probléma van,
akkor miért nem tettek ellene?
Erre az egyik vezérigazgató-helyettes
meg is mondta a választ:
Hogyha 2007 őszén ők létszám-leépítéseket
és szigorításokat eszközölnek akkor,
amikor dübörög a piac,
mire kiderül az igazuk, 
elvesztik az állásukat.
Egyébként az interjúk során 
több érdekes hibára is fény derült.
Most ebből szeretnék nektek 
párat elmondani.

English: 
Imagine, there were leaders that thought
that the expansion
of the economy would never end,
and that the crisis could
only affect other people,
surely not them.
Some of them thought that the crisis
would only last a couple of months,
and that they just had to survive
and everything would end up alright.
Some banks lacked conscious communication,
where the word "crisis" couldn’t
be pronounced in the bank.
But the most interesting was the one,
where planned intern training
costs were cut.
Since education only
has long-term benefits,
there was no need to deal with it
from a short-time perspective.

Hungarian: 
Képzeljétek el, hogy volt 
olyan felsővezető, aki azt gondolta,
hogy a növekedés időszaka sosem ér véget.
Hogy a válság, az egy olyan dolog,
ami csak másokkal, máshol 
és más időben fordulhat elő.
Velünk biztos, hogy nem.
Voltak olyan felsővezetők, 
akik berendezkedtek túlélésre.
Azt gondolták, hogy a válságnak 
hamar vége lesz.
Ezt a pár hónapot valahogy éljük túl,
aztán majd utána minden rendben lesz.
Voltak olyan bankok, akik kerülték
a tudatos kommunikációt.
A válság szót nem szabadott 
kiejteni a bankon belül.
De talán az egyik legérdekesebb,
hogy megvágták a belső oktatásra 
szánt költségeket
mondván, hogy az oktatás
az úgyis egy olyan dolog,
amely csak hosszútávon fejti ki hatását,
rövid távon nem érdemes vele foglalkozni.

Hungarian: 
Sok érdekes és pozitív történetet
is elmeséltek nekem.
Ebből levontam magamnak a tanulságokat.
Ebből szeretnék nektek párat elmondani.
Az egyik tanulság, amit levontam magamnak,
hogy mindig legyek higgadt
és figyeljek a tudatos kommunikációra.
Az egyik vezérigazgató-helyettes mesélte,
hogy amikor a bankban sorban álltak
a kollégájával az étteremben,
és beszélgettek arról, hogy ment a tenisz,
hogy mi van a családdal,
szóval magánéleti dolgokról beszéltek,
és pár hónap múlva visszahallották,
hogy ez volt a lehető legjobb dolog, 
amit csináltak.
Ez volt a lehető legmegnyugtatóbb dolog.
Azért, mert a válság kellős közepén,
mikor kétnaponta 
menedzsment ülések voltak,
akkor ők nem azon aggódtak,
hogy "úristen, válság van",

English: 
On the other hand, I heard 
many interesting and positive stories
which I drew lessons from,
and I would like to share 
some of them with you.
One of these lessons is that
you should always be sober,
and take care of conscious communication.
A vice CEO told me a story about
when he and his colleague
were talking to each other before lunch.
They were chatting
about tennis, kids, private life.
After a few months, their co-workers said
that this was the best thing
that they could do,
because in the middle of the crisis,
when there were management
meetings every other day,
they could stay calm and talk
about everyday things,

Hungarian: 
hanem nyugodtan tudtak beszélgetni,
és sugározták a higgadtságot.
Javaslom nektek, hogy mindig figyeljetek
oda a tudatos kommunikációtokra,
mert sosem tudhatjátok, hogy szavaitok 
éppen kire vannak hatással.
A második tanulság, amit levontam,
hogy mindig kérdőjelezzem meg a rutinokat!
Az egyik vezérigazgató mesélte,
hogy a válság alatt eldöntötte,
hogy egy éven keresztül autóval minden nap
más útvonalon megy be a munkahelyre.
Ezt azért csinálta,
hogy azzal a gondolkodásmóddal 
lépjen be a munkahelyre,
hogy ő mindig keresi az új lehetőségeket,
hogy ő nem a megrögzött útvonalon halad.
Egyébként, a végén elárulta, hogy ahhoz, 
hogy teljesíteni tudja az egy évet
már tolatnia kellett az 
egyirányú utcákban,
(Nevetés)
de végül sikerült neki.

English: 
and this told people that they
could stay relaxed as well.
So take care of your communication,
as you can never know 
who is affected by your words.
The second lesson that I learned
is that you should always 
question everyday routines.
One of these CEOs told me
that in the middle of the crisis,
he decided that he would
choose a different route
to go the office every day.
So he stepped into the office
every day with the attitude
that he’s always searching
for new possibilities.
By the way, at the end, he realized
that he would have had 
to eventually go backwards,
along one-way-streets 
to fulfil his pledge.
(Laughing)
But finally he made it.

Hungarian: 
A harmadik tanács: a humor!
Az egyik interjú során 
bementem az irodába,
ott volt előttem egy asztal 
és rajta volt egy kis csomag:
Válságcsomag.
Rá volt írva, hogy "Crisis Pack".
Kérdeztem a vezérigazgatót, 
hogy mi ez itt?
Mi ennek a szerepe? Miért van itt?
Mondta, hogyha bejön az ügyfél 
és megkérdezi:
"Úristen, válság van, mit tudok csinálni?"
Akkor azt mondja:
"Itt van ez a válságcsomag.
Van benne egy kicsi horgászbot, 
wc papír, papír zsebkendő, gyufa.
Ez megoldja a problémáidat."
Kívánom nektek,
hogy mindig találjátok meg 
a saját kis humorcsomagotokat,
amely segít nektek, 
hogyha éppen a lejtőn vagytok.
Szóval rosszkor születtünk vagy jókor?
Attól függ, hogy a válságra,
mint lehetőségre 
vagy mint veszélyre gondolunk.

English: 
The third lesson is humour.
Through one of the interviews, 
I stepped into an office
and there was package
on the table, a crisis package.
I asked him about it.
What is the role of the "crisis package"?
He told me that if a client 
came in and asked him
what they could do
as a result of the crisis,
he would give them this 
crisis package and tell them:
"Here is this pack, it contains 
a fishing rod, toilet paper, tissues,
and matches: It solves all your problems".
So, I hope you find your humour-package
that helps you when
your life goes downhill.
Were we born at the wrong
or the right time?
It depends on whether
we think about the crisis
as an opportunity or as a threat.

Hungarian: 
Diákéveinkben elhittük vagy 
elhisszük azt, amit a média mond,
azt, amit a pesszimista 
barátaink mondanak,
amit a tankönyvek mondanak,
azt, hogy a válság eredendően 
egy negatív, rossz dolog.
Ezzel szemben az interjúk során rájöttem, 
hogy a felsővezetők mindig 
a két oldalát nézik.
Minden egyes szituációban 
keresik a lehetőséget.
Kívánom nektek, hogy ültessétek el 
a fejetekben a lehetőség csíráját,
mert később ezzel lehettek sikeresek.
Szóval rosszkor születtünk vagy jókor?
Csak rajtatok múlik!
(Taps)

English: 
Throughout our student years,
we believe what our pessimistic friends,
the media, or books tell us;
that the crisis is negative, a bad thing.
Through the interviews I realized
that CEOs always look
at both sides of every situation,
in search of possibilities.
Be open to different 
opportunities and possibilities,
these are what make you successful.
Were we born at the wrong time?
That only depends on you.
(Applause)
