
English: 
You must be seeing this through your eyes,
hearing this through your ears,
and processing what we are saying
through a great organ called the brain...
Your body, tough or soft as it is,
makes feeling alive possible.
Every society and culture
has its own definition of the body
and the nature of reality in which it moves.
The body is a symbolic construction,
it is made into the world
and it makes the world back.
It is thus a good idea to come back to it
and ask ourselves,
how is our body?
How does it feel,
how do we use it,
what do we think of it,
and why?
There are multiple viewpoints
from which we as humans,
see ourselves embodied.
One of the most relevant to Western thought

Italian: 
Sicuramente stai guardando qua con gli tuoi occhi,
senti questo con le tue orecchie
e stai pensando quello che diciamo
con il grande organo chiamato cervello …
… il tuo corpo, duro o soffice,
fa possibile la sensazione di essere in vita.
stiamo pensando … come sono gli nostri corpi modellati dalla cultura?
Ogni comunita e ogni cultura
hanno la propria definizione del corpo
e della realta in cui questo si muove.
Il corpo e una costruzione simbolica
si costruisce dentro il mondo
costruisce il mondo a suo turno.
Quindi, e una buona idea tornare
a lui e chiederci
come e il nostro corpo?
Come si sente,
come lo usiamo,
come pensiamo a suo rapporto e…
perche?
Ci sono multiple prospettive
in quali noi esseri umani
ci vediamo incarnati.
Una delle piu rilevanti e l’idea

Romanian: 
Cu siguranță privești asta prin ochii tăi,
auzi asta cu urechile tale,
și procesezi ce spunem
prin grozavul organ numit creier …
corpul tău, fiind dur sau moale,
face posibilă senzația de a fi în viață.
ne întrebam … cum sunt corpurile noastre modelate prin cultură?
Fiecare societate și cultură
are propria definiție a corpului
și a naturii realității prin care acesta se mișcă.
Corpul este o construcție simbolică,
se construiește înăuntrul lumii
și construiește lumea la rândul său.
Așadar, e o idee bună să ne întoarcem la el
și să ne întrebăm:
cum este corpul nostru?
Cum se simte,
cum îl folosim,
cum ne gândim raportat la el și …
de ce?
Există multiple perspective
prin care noi ca oameni
ne vedem întruchipați.
Una dintre cele mai relevante gândiri vestice

Italian: 
vestica del corpo come “oggetto”.
Come, ti chiederai?
Be, anche tu dici “il mio corpo”,
come se fosse qualcosa che possiedi, no?
Noi “abbiamo” corpi e gli “facciamo” cose,
abbiamo cura di loro,
per farle restare sane e efficienti.
Raramente ci vediamo come essere, completamente
solo corpi.
Gli corpi sono un tipo di risosa
che ci permette di interagire con il mondo,
non sono “noi”.
Questo tipo di pensiero viene
da una prospettiva Cartesiana.
Rene Descartes a scritto
“penso, quindi esisto”,
non “sono un corpo, quindi esisto”,
neanche “mi muovo, quindi esisto”.
Il corpo e diventato un oggetto inerte,
una marionetta per la mente.
Il senso della vista e quello che connete,
un senso che allontana e che puo essere
avviato o fermato a volonta.
Questo e uno degli motivi per cui sembra che siamo,

English: 
is the body as an “object”.
How, you might ask?
Well, you do say ”my body”,
as if it’s something you own, right?
But we “have” bodies and “do” things to them,
take care of them
so that they stay healthy and functional.
We rarely see ourselves as being, entirely,
just bodies.
Bodies are a form of resource
that allows us to interact with the world,
they are not “us”.
This kind of thought is derived
from a Cartesian approach.
Rene Descartes wrote:
“I think, therefore I am”
not “I am a body, therefore I am”
or “I move, therefore I am”.
The body became an inert object,
a puppet for the mind.
Sight was what connected the two,
a distancing sense that can be turned
on and off at will.
This is one of the reasons we seem to be,

Romanian: 
este corpul ca și ”obiect”.
Cum, te întrebi?
Păi, și tu spui ”corpul meu”,
de parcă ar fi ceva ce deții, nu?
Noi ”avem” corpuri și le ”facem” lucruri,
avem grijă de ele,
astfel încât să rămână sănătoase și funcționale.
Rareori ne vedem ca fiind, în întregime,
doar corpuri.
Corpurile sunt un fel de resursă
ce ne permite să interacționăm cu lumea,
nu sunt ”noi”.
Acest fel de a gândi este desprins
dintr-o perspectivă Carteziană.
Rene Descartes a scris:
”Gândesc, deci exist”,
nu ”Sunt un corp, deci exist”,
nici ”Mă mișc, deci exist”.
Corpul a devenit așadar un obiect inert,
o marionetă pentru minte.
Simțul vederii e ceea ce le conecta,
un simț care distanțează și care poate fi
pornit și oprit după voie.
Acesta este unul dintre motivele pentru care se pare că suntem,

Romanian: 
în principal, o cultură vizuală, cu imagini care saturează viețile noastre de zi cu zi.
Poți să vezi încotro ne îndreptăm?
Uite încă o poveste despre cum cultura își face loc în corpurile noastre.
Sociologul Pierre Bourdieu
a fost uimit de cât de mult abilitatea țăranilor
de a dansa la balurile locale
influența viața lor per total.
Un lucru de nimic, s-ar zice,
să dansezi cu fetele la bal,
nu?
Dar aceste baluri erau pentru tineri,
cu stiluri urbane pe care țăranii celibatari nu le cunoșteau.
”Portul” țăranilor,
”încetineala și greutatea pasului”,
erau semne directe a poziției lor sociale.
Pe când femeile erau pregătite cultural
să dea atenție rochiilor, gesturilor și stilului,
țăranul masculin trebuia să fie dur
și să nu vorbească despre culoarea hainelor.
Cităm:
”Fiicele țăranilor cunosc viața de țăran prea bine”,
pot să-și dea seama imediat când văd unul,
și, văzând că acești bărbați nici măcar nu dansează,
nu se mai apropie de ei.

Italian: 
principalmente, una cultura visuale, con immagini che inzuppano le nostre vite quotidiane.
Puoi vedere dove stiamo andando?
Ecco ancora una storia di come la cultura vive negli nostri corpi.
Il sociologo Pierre Bourdieu
e stato stupito da come l’abilita degli contadini
di ballare alle discoteche locali
locali influiva la loro vita in generale.
Una cosa da niente, si puo dire,
ballare con le ragazze alla discoteca,
no?
Ma questi balli erano per gli giovani,
con stili urbani che gli contadini non li conoscevano.
“Il porto” degli contadini,
“la lentezza e pesantezza del passo”,
erano segni diretti della loro posizione sociale.
Mentre le donne erano insegnate culturalmente
a dare attenzione alle gonne, agli gesti e al stilo
il contadino maschio doveva essere duro
e non doveva parlare del colore degli vestiti.
Citiamo:
“le figlie degli contadini conoscono la vita di contadino troppo bene”,
possono realizzare subito quando vedono uno,
e, vedendo che questi maschi non ballano neanche,
non si avvicinano piu.

English: 
mainly, a visual culture, with images saturating our daily lives
Can you see where we’re going?
Here is another story on how culture inhabits our bodies.
Sociologist Pierre Bourdieu
was struck by how the peasants’ ability
to dance at the local balls
influenced their life as a whole.
A small thing, one might say,
to dance with the girls at the ball,
isn’t it?
But these balls were for the youth,
with urban styles that the bachelor peasants did not know.
The “bearing” of these peasants,
the “slowness and heaviness of gait”,
were immediate signs of their social standing.
While women were prepared culturally
to look at dress, gestures and style,
the masculine peasant had to be tough
and not talk about the color of clothes.
We quote:
“The daughters of peasants know the life of the peasant too well’,
they immediately spot a peasant and,
as these men don’t even dance,
they don’t get close to them anymore.

Italian: 
Quindi, tramite questo corpo che e
“contadin-ato”,
pesante e ruvido,
incapace di adattarsi agli nuovi stili,
gli contadini giungono,
spesso,
a restare celibi.
Gli nostri corpi diventano una riflessione della vita che viviamo.
Il corpo e il medio creano uno l’altro
tramite influenze mutuale
e interazioni formative.
Ci sono abitudini che hai da aver camminato su un terreno
che sia alpestre o urbano.
Gli corpi possono essere una zona di conflitto tra la societa e noi,
chi sentiamo di essere e chi vogliamo essere.
Ma gli corpo possono essere, assai bene,
una parte del grande tutto.
Per il popolo Kanak, il corpo e una e un prolungamento
del medio vegetale:
la parola per la pelle e la stessa con quella della corteccia dell’albero,
quella per la carne umana e la stessa con la polpa della frutta,

Romanian: 
Așadar, prin acest corp care este
”în-țărănit”,
greoi și aspru,
incapabil să se schimbe urmărind noile stiluri,
țăranii ajung,
foarte des,
să rămână necăsătoriți.
Corpurile noastre devin o reflecție a vieții pe care o ducem.
Corpul și mediul se creează unul pe celălalt
prin influențe mutuale
și interacțiuni formatoare.
Există deprinderi pe care le ai de la mers pe un anume teren,
fie de munte sau urban.
Corpurile pot fi o zonă de conflict între societate și noi,
cine simțim că suntem și cine vrem să fim.
Dar corpurile pot să fie și, la fel de bine,
o parte a marelui întreg.
Pentru populația Kanak, corpul este o extensie
a mediului vegetal.
Cuvântul pentru piele este același cu cel pentru scoarța copacului,
cel pentru carnea umană este același pulpei fructului,

English: 
Therefore, it is through a body that is
“em-peasanted”,
heavy and coarse,
unable to shape itself according to new styles,
that the men end up,
very often,
unmarried.
Our bodies become a reflection of the life we live.
Body and environment co-create each other
through mutual influence
and interactional shaping.
There are habits one picks from walking a certain terrain,
be it mountainous or urban.
Bodies can be a battlefield between society and us,
who we feel we are and what we want to do.
But bodies can be, as well,
part of the great whole.
For the Kanak people, the body is an extension
of the vegetal environment.
The word for skin is the same as the tree bark,
human flesh is like the fruit’s pulp

Italian: 
e ogni persona sa da quale alberello
provengono gli suoi antenati.
Un uomo Kanak e stato domandato:
Come si e cambiata la vostra cultura dopo l’interazione con gli valori dell’ovest?
e lui a detto:
"Ci avete portato il corpo".
Prima, c’era poco individualismo nella comunita Kanak,
parte perche il corpo stesso non era diviso,
ma una parte del grande universo interconnesso.
Quindi, vedi il tuo corpo come qualcosa che possiedi?
Puoi seguire le impronte culturali che porta?
Ti senti connesso, tramite il corpo, agli altri,
o lo senti di piu come una barriera?
Gli corpi in cui viviamo,
gli corpi che siamo,
gli corpi tramite cui pensiamo e sentiamo,
sono il nostro modo di essere qua,
sul pianeta Terra,
che ci piaccia o no.
Puo darsi che nel futuro supereremo gli corpi
e cambieremo gli sistemi neurali con quelli elettrici.

Romanian: 
și fiecare om știe din care răsad
se trag strămoșii lui.
Un bărbat Kanak a fost întrebat odată:
"Cum s-a schimbat cultura voastră prin interacțiunea cu valorile vestice?"
și el a răspuns:
"Ne-ați adus corpul."
Înainte, exista puțin individualism în comunitatea Kanak,
parțial și pentru că însuși corpul nu era separat,
ci o parte a marelui univers interconectat.
Deci, îți vezi corpul ca ceva pe care îl deții?
Poți să urmărești ce amprente culturale poartă asupra lui?
Te simți conectat, prin corp, la ceilalți,
sau acționează mai mult ca o barieră?
Corpurile în care trăim,
corpurile care suntem,
corpurile prin care gândim și simțim,
sunt felul nostru de a fi aici,
pe planeta Pământ,
fie că ne place sau nu.
Poate că în viitor vom depăși corpurile
și vom schimba sisteme neurale pe sisteme electrice.

English: 
and each man knows from which sapling
his ancestors come from.
A Kanak man was once asked:
"How did the interaction with Western values change your culture?"
and he said:
"You’ve brought us the body."
Before, there was little individualism in the Kanak community,
partly because the body itself was not separate,
but part of the big, interrelated universe.
So, do you see your body as something you own?
Can you trace what cultural marks are left within it?
Does your body connect you to the rest,
or does it act more like a barrier?
The bodies we live in,
the bodies we are,
the bodies we think and sense through,
they are our way of being here,
on planet Earth,
whether we like it or not.
Perhaps in the future we will overcome bodies
and exchange neural systems for electrical ones.

Italian: 
E forse possibile che, solo allora, realizzeremo
quanto di noi stessi sono gli nostri corpi?
Sottotitoli creati dalla comunità Amara.org

English: 
Is it possible that only then we will realize
how much of ourselves our bodies really are?
Subtitles by the Amara.org community

Romanian: 
Este oare posibil ca, doar atunci, să realizăm
cât de mult din noi înșine sunt corpurile noastre?
Subtitrat de comunitatea Amara.org
