Așadar, care este îndemnul dvs. pentru tineri
atunci când vorbiți despre
trebuie să fiți în mod individual responsabili
atunci când sunt lucruri atât de departe 
de controlul nostru
precum catastrofa climatică, precum locurile de muncă precare din economie, precum...
Nu este atât de departe de controlul tău pe cât crezi
Care este răspunsul dvs.?
Credeți că...
Crezi că ești mai rău decât ... Crezi că ești mai rău decât bunicii tăi
Cred că sunt provocări diferite.
Crezi că ești mai rău decât bunicii tăi
Argumentul, cred că este, că responsabilitatea 
individuală nu schimbă climatul,
nu rezolvă problemele care necesită responsabilitate colectivă globală.
Așadar, am impresia că aceasta este esența întrebării. 
Ai o teorie despre asta?
Ei bine, fundamental, eu sunt psiholog. Și, experiența mea a fost, că oamenii
pot face o doză imensă de bine, pentru ei înșiși, și pentru oamenii care sunt în imediata lor apropiere,
privind la propriile imperfecțiuni și propriile defecte și la lucrurile pe care nu le fac în propria viață
și să înceapă să se reconstruiască ca indivizi mai puternici. Și dacă sunt capabili să facă asta,
atunci sunt capabili să-și extindă cariera.
Și dacă sunt capabili să-și extindă cariera
și competențele,  atunci sunt capabili să-și ocupe locul lor în comunitate ca lideri efectivi.
Și apoi sunt capabili să ia decizii înțelepte, 
in locul deciziilor imprudente
atunci când vine vorba de a lua decizii politice colective. Nu am sugerat câtuși de puțin,
și nu am sugerat niciodată, că 
nu există domeniu pentru acțiune socială.
Recomand ca oamenii care nu au propria casă în ordine ar trebui să fie foarte atenți
înainte să purceadă la reorganizarea lumii, care se produce în multe feluri.
Dacă o persoană tânără crede că climat.. încălzirea globală, problema
asupra climei, este ceva ce necesită a fi abordată rapid
și nu pot aștepta până cresc și devin primi miniștri să o facă.
Crezi că responsabilitatea colectivă are prioritate peste responsabilitatea individuală
în probleme enorme ca aceasta?
Nu.
Ok
Nu cred
Cred că în general... Cred că în general oamenii au chestiuni care sunt mai degrabă în
interiorul sferei de activitate personale, 
care sunt mai dificil de făcut față
și pe care le evită și asta, în general, calea de a le evita, este prin adoptarea
unor poziții pseudo-moraliste privitor la probleme sociale de amploare
astfel încât să arate bine în fața prienilor și vecinilor lor.
O diferență majoră între dreapta și stânga vizează modul în care fiecare caută să îmbunătățească societatea.
Conservatorii cred că drumul spre o societate mai bună este aproape întotdeauna
prin îmbunătățirea moralității individului,
prin bătălia pe care  fiecare persoană o duce cu propriile sale slăbiciuni și defecte.
Este adevărat că în societățile violente și diabolice precum cea fascistă, comunistă sau tiraniile islamiste,
individul trebuie să fie preocupat de bătălia cu forțele exterioare.
Aproape oriunde altundeva totuși, în mod sigur într-o țară liberă și decentă precum America,
cea mai mare bătălie a individului trebuie să fie cu forțele interioare,
care se duce cu greșelile morale ale lui sau ale ei.
Stânga, pe de altă parte, crede că drumul spre o mai bună societate este aproape întotdeauna
prin ducerea luptei cu greșelile morale ale societății.
Astfel că, în America, stânga își concentrează eforturile în combaterea sexismului, rasismului,
intoleranței, xenofobiei, homofobiei, islamofobiei și multe alte rele
care stânga crede că au pătruns în societatea Americană.
O consecință importantă în distincția aceasta stânga-dreapta este aceea că
stânga este de departe preocupată cu politica decât cei din dreapta
din moment ce stânga este atât de mult interesată în repararea societății decât în repararea individului,
politica devine inevitabil vehiculul pentru îmbunătățirea societății.
De aceea ori de câte ori termenul activist este fololosit,
noi aproape întotdeauna presupunem că se referă la cineva dinspre stânga.
O altă consecință a acestei diferențe stânga-dreapta, este aceea că deoarece conservatorii cred
că societatea s-a schimbat cu cîte o persoană pe rând,
ei acceptă că schimbarea are loc gradual.
Asta nu este destul de rapid pentru stânga, care este întotdeauna și pretutindeni
concentrată în revoluția socială. Un exemplu excelent în acest sens, a fost
declarația din partea candidatului prezidențial de atunci Barack Obama,
doar cu câteva zile înainte de prima sa alegere în 2008.
În fața unei audiențe entuziasmate el a declarat:
"Suntem la cinci zile distanță de la transformarea fundamentală a Statelor Unite ale Americii."
Conservatorii nu doar că nu nici un interes în transformarea fundamentală a Statelor Unite ale Americii,
ci se opun puternic în a face așa ceva.
Conservatorii înțeleg că transformarea fundamentală a oricărei societăți
care nu este fundamental rea, să nu mai vorbim despre transformarea uneia dintre
cele mai decente societăți din istorie, nu poate decât să înrăutățească acea societate.
Conservatorii cred că America poate fi îmbunătățită,
dar nu ar trebui să fie transformată, darămite transformată fundamental.
Fondatorii Statelor Unite au recunoscut că transformarea la care fiecare generație
trebuie să lucreze, constă în transformarea morală a  fiecărui cetățean.
Astfel, dezvoltarea caracterului se află în centrul amîndorura, a creșterii copiilor și a educației tinerilor,
de la școala elementară până la colegiu.
Așa cum John Adams - al doilea președinte - a spus:
"Constituția noastră a fost creată numai pentru oameni morali și religioși. Este total inadecvat pentru guvernarea oricui alcuiva."
Și în cuvintele lui Benjamin Franklin:
"Numai oamenii virtuoși sunt capabili de libertate."
De ce este așa? Pentru că libertatea necesită autocontrol.
Cu cât societatea este mai liberă cu atât este mai necesar autocontrolul.
Dacă majoritatea oamenilor nu se pot controla pe ei înșiși,
statul - însemnând un guvern din ce în ce mai puternic - va trebui să-i controleze.
De la fondarea Statelor Unite până în anii "60,
școlile și părinții s-au concentrat pe educația caracterului.
Dar cu acceptarea ideilor de stânga, educația carecterului a dispărut cu totul din școlile americane.
În schimb copii sunt invățați să nu se concentreze asupra propriilor defecte, ci ale Americii.
Problemele sociale au înlocuit educația caracterului.
Un exemplu este noul K prin cele 12 curricule științifice, următoarea generație a standardelor științifice,
care-i va învăța pe tinerii americani, începând cu grădinița, despre încălzirea globală.
Și când vor ajunge la colegiu, tinerii americani vor fi învățați despre necesitatea de a combate
inegalitatea economică, privilegiul albilor și presupusa cultură a violului în campusurile lor.
În mod ironic, dacă într-adevăr există o cultură a violului care se răspândește în campusurile colegiilor,
singurul motiv ar trebui să fie, e că a fost atât de puțină educație a caracterului în școlile noastre,
sau dacă mai contează, acasă.
Tații și religia au fost, din punct de vedere istoric, cei doi transmițători esențiali ai autocontrolului,
sunt inexistenți în viețile a milioane de copii americani.
Acum noi producem un număr vast de americani care sunt înflăcărați în a repara America,
în timp ce nu fac absolut nimic în a-și repara propriul lor caracter.
În orice caz, problema este că nu poți face societatea mai bună dacă nu faci mai întâi oamenii care o alcătuiesc mai buni.
Sunt Dennis Prager
PragerU
Împărtășește-ți gândurile în comentarii!
