
Slovak: 
W. A. Mozart Symfónia č. 41
 
 
 
 
2017 predmet "Osobnosť" prednáška 6, Jean Piaget a Konštruktivizmus
Tento je obvzlášť komplikovaný. Lebo pri Piaget-ovi vstupujete do úplne novej domény axiomatického myslenia. (princíp, zásada, podklad myslenia - to z čoho myslenie vychádza, pozn. prekl.)
Každý z týchto ľudí o ktorých hovoríme. Každá z týchto teórií.
Sa pozerá na štruktúru sveta z iného uhla pohľadu.
A tie sú skutočne veľmi odlišné v základoch. Sú odlišné hlboko dole na úrovni základných predpokladov.
A Piaget, ktorý je pravdepodobne najslávnejší vývojový psychológ na svete.
Aj keď on sám seba nepovažoval za vývojového psychológa.
On seba považoval za genetického epistomológa.
A čo to znamená je, že sa zaujímal o epistomológiu - ktoré je o tom ako funguje vedomostná štruktúra / štruktúra poznania.
A genetický znamená - tvorba / formulovanie.
Teda sa zaujímal sa o to ako deti formulujú / tvoria svoju štruktúru poznania / vedomostnú štruktúru.

English: 
this one's particularly complicated so
because with Piaget you enter a whole
new domain of of axiomatic thinking
that's the right way to think about it
say each of these people that were
discussing each of these theories comes
out the construction of the world from a
different perspective and it's it's
really fundamentally different it's
different way deep down at the level of
fundamental assumptions and so Piaget
who's a who's probably the world's most
famous developmental psychologist but
although he didn't consider himself a
developmental psychologist he considered
himself a genetic epistemology and what
that meant was that he was interested in
Paestum ology which is how knowledge
structures work and genetic means
formulation of and so he was interested
in how children formulate their
knowledge structures in the world and he

Slovak: 
A on bol konštruktivista pretože veril že ľudia stavajú...
..nielenže stavajú zobrazenia / reprezentácie sveta, je to hlbšie ako toto.
Je to skôr ako že stavajú (konštruujú) svet ako taký.
Do istej miery záleží na tom čo myslíte pod svetom.
Čiže je tam otázka (problém) definície reality, ktorý je na spodku tohto. A je to veľmi komplexný problém.
Takže vás tým budem musieť previesť, kus po kuse.
Piaget bol génius. Napísal prácu, myslím že o mäkkýšoch, keď mal desať rokov a bola publikovaná vo vedeckom časopise.
A to malo za následok že mu ponúkli miesto kurátora v múzeu.
A jeho rodičia museli napísať riaditeľom múzea, že nemôže robiť kurátora, pretože má iba desať rokov.
Čiže to Vám dá nejakú predstavu o Piaget-ovi.
A on vydal mnoho, mnoho, mnoho kníh a veľa z nich nebolo ešte preložených do angličtiny.
On bol, on bol...viete...tvor s veľkou inteligenciou.
A študoval rôzne veci.

English: 
was a constructivist because he believed
that human beings construct the they
don't only construct the representations
of the world and it's deeper than that
it's more like they construct the world
itself now it depends to some degree on
what you think of as the world and of
course that's so there's a reality
definition issue that's nested at the
bottom of this and it's a very complex
one and so I'm going to have to walk you
through it piece by piece now Piaget was
a genius he was he wrote a paper I
believe on mollusks when he was ten and
had it published in a scientific journal
and he was offered the curatorship of a
museum as a consequence of that and his
parents had to write the museum
directors and tell them that he couldn't
curate the museum because he was only
ten and so that gives you some idea
about Piaget and he's published many
many many books and many of them haven't
been translated into English yet and so
he was quite the he was quite the you
know large intelligence creature and he

English: 
studied all sorts of things so I'm gonna
tell you a little bit about
constructivism I'm gonna start with a
quote from Piaget and it's uh it's he's
some book some of his books I found
quite straightforward and some of them
very difficult and I think it's often
because of the quality of the
translation this happens to be a
relatively difficult section I don't
think it's translated that well but
whatever we're going to go through it
I'll explain it to you a little bit so
Piaget said the common postulate that's
assumption of various traditional
epistemology
theories of valid knowledge is that
knowledge itself is a fact
and not a process and then if our
various forms of knowledge are always
incomplete and our various science is
still imperfect that which is acquired
is still acquired and can therefore be
studied statically hence the absolute
position of the problems what is
knowledge or how are the various types
of knowledge possible under the
converging influence of a series of
factors we're tending more and more
today to regard knowledge as a process

Slovak: 
Poviem Vám trochu o konštruktivizme. A začnem citátom od Piaget-a.
Niektoré z jeho kníh mi prídu celkom priamočiare a niektoré veľmi zložité a myslím že je to často kvalitou prekladu.
Toto je práve zložitá čast knihy a nemyslím že je preložená tak dobre.
Ale nech... prejdeme si to a vysvetlím vám to trochu.
Piaget povedal: bežný predpoklad rôznych tradičných epistomológií (teórií platnej vedomosti)
je že vedomosť samotná je faktom.
A nie procesom.
A keď rôzne formy vedomosti sú vždy neúplné, rôzne vedy stále nedokonalé,
to čo je získané je stále získané a môže byť preto študované staticky (v nehybnosti, nemennom stave).
Preto patrí absolútna pozícia problému že čo to je vedomosť alebo ako sú rôzne typy vedomosti možné.
Pod súhrnným vplyvom série faktorov, máme v dnešnej dobe stále viac a viac tendenciu považovať vedomosť za proces, skôr ako stav.

English: 
more than a state any being or object
that Sciences attempts to hold fast
dissolves once again in the current of
development it is the last analysis of
this development and of it alone that we
have the right to state it is a fact
what we can and should then seek is the
law of this process quotes we are well
aware on the other hand of the fine book
by kuhn on scientific revolutions now
there is an awful lot of information in
that paragraph so we'll unpack it a
little bit before we go on now one way
of looking at science is that it's a
collection of facts right that's that's
what Piaget is stating to begin with and
that we assume that the facts that
science has gathered are facts and
Static but if you observe them across
time what you find is that scientific
facts tend to shift and transform
because scientific theories that are
applicable in one century let's say turn
out to be less applicable in the next
now there's been a lot of argument and
discussion about this because the fact

Slovak: 
Akákoľvek bytosť alebo objekt, ktoré sa vedecké disciplíny pokúšajú silne uchopiť sa znovu rozpúšťajú v prúde vývoja.
Je to práve posledná analýza tohto vývoja a jej samotnej, ktorá nám dáva právo povedať že to je fakt.
Čo môžeme a mali by sme hľadať potom je pravidlo tohto procesu.
Citujem: na druhej strane sme si veľmi dobre vedomý skvelej knihy od Kuhn-a o vedeckých revolúciách.
Teraz, v tomto odstavci je hrozne veľa informácií.
Takže to trochu rozbalíme, než budeme pokračovať.
Jeden spôsob ako sa pozerať na vedu je že je to zbierka faktov.
To Piaget na začiatku aj hovorí.
Predpokladáme že fakty ktoré veda zhromaždila, sú fakty a nemenné.
Ale keď sa ne pozeráš naprieč časom, zistíš že vedecký fakt má tendenciu sa posúvať a meniť / transformovať.
Pretože vedecké teórie ktoré sú aplikovateľné, povedzme v jednom storočí,
sa ukazujú ako menej aplikovateľné v ďalšom storočí.
Ohľadom tohto bolo veľa hádok a diskusií.

English: 
that facts change seems to indicate that
they're not so self-evidently fact and
there are people and perhaps Kuhn would
be among them who believe that science
consisted of the juxtaposition of
paradigms so those are sets of axioms
within which something operates and the
paradigms he considered them often in
commensurate you couldn't move from one
to another because the axioms were
different there was no necessary no what
what might you say there was no
necessary means of communication between
them but and and and Piaget knew of
Thomas Kuhns work that's the scientists
structure of scientific revolutions
which was published in 1962 it's a
classic text in the philosophy of
science and and what Piaget
soon more was more like a I would say
more like a classic view of science
where so for example when Newton came up
with Newtonian physics there was a set
of propositions upon which Newtonian
physics was based and then when Einstein
transformed those propositions what
happened was that Newtonian physics
became a subset of Einsteinian physics

Slovak: 
Lebo fakt že fakty sa menia indikuje že fakty nie sú až tak samozrejme faktami.
A sú ľudia, Kuhn by bol zrejme medzi nimi, ktorí veria že veda
sa skladá z porovnávaní základných vzorcov (paradigmov)
to sú množiny axióm (princípov), v rámci ktorých niečo funguje,
a paradigmov, ktoré Kuhn považoval za súmerné.
Také z ktorých sa nedalo hýbať z jednej do druhej lebo axiómy boli rozličné. Nebol tam žiadny potrebný spôsob komunikácie medzi nimi.
A Piaget vedel o práci Thomas-a Kuhn-a
To je z knihy štruktúry vedeckých revolúcií, ktorá vyšla v roku 1962. Je to klasický text vo filozofii vedy.
To čo ale Piaget predpokladal viac bolo skôr ako klasický pohľad na vedu, povedal by som.
Napríklad...
Keď Newton prišiel zo svojou (newtonovskou) fyzikou.
Bola tam množina predpokladov na ktorých bola newtonovská fyzika založená.
A potom keď Einstein transformoval tieto tvrdenia,

Slovak: 
to čo sa stalo, bolo že newtonovská fyzika sa stala podmnožinou einstenovskej fyziky.
A teda to ako sa pozeral Piaget na vývoj faktickej myšlienky, aspoň sčasti, bolo že
prídeš s množinou myšlienok, ktoré sú faktami .
A potom toto bude nahradené / prekonané inou teóriou, v rámci ktorej aj tá pôvodná teória je ukotvená.
A teda to čo sa deje je že každá teória, aj keď sa mení, stáva sa viac úplnou ako pokračuje vedecký postup.
Kuhn v toto neveril.
Aj keď čo myslel "zmenou paradigmy", lebo Kuhn je pôvodca tohto výrazu, nie je jasné.
Ale zdá sa že neveril, že veda má kapacitu predniesť sériu faktov
a potom pozmeniť podložité predpoklady a ukotviť to do širšej série faktov.
Ako by ste to predpokladali keby ste rozmýšľali o vzťahu medzi Newton-om a Einstein-om.
Takže newtonovská fyzika je podmnožinou einsteinovskej fyziky.
Takto rozmýšľal Piaget o tom ako ľudia rozvíjajú vedomosti.
Veril že...povedzme že chcete zoťať strom.

English: 
and so the way that Piaget looked at the
development of factual ideas at least in
part was that you'd come up with a set
of ideas that were facts and then that
would be superseded by a different
theory within that within which that
original theory would be nested and so
that what happens that each theory in
some sense although it transforms it
becomes more complete as the scientific
progression continues now Kuhn didn't
precisely believe that although exactly
what Kuhn meant by a paradigm shift
because Kuhn originated that term isn't
clear but he didn't seem to actually
believe that science had this capacity
to present a series of facts and then
alter the underlying presuppositions and
then to nest that within a broader
series of facts like you would assume if
you were thinking about the relationship
between Newton and Einstein
so Newtonian physics is a subset of
einsteinium physics so now that's kind
of how Piaget thought about how human
beings developed knowledge he believed
that we came up with well let's say you
wanted to chop down a tree that might be

English: 
a good example I mean you could use a
dull axe made of bronze and it's like
well that would chop down the tree it'd
be a lot of work though and then maybe
you replace that with a sharp steel axe
that's designed like a wedge so that you
can really hack down a tree with it or
maybe you replace it with a saw and so
the it's not like the bronze axe could
chop down the tree but the steel axe can
do a better job in the saw can do even a
better job and so the way that Piaget
thought about the transformation of
human knowledge structures from from
infancy onward essentially was that
infants would produce a representation
of the world that was sort of low
resolution but quite tool like it would
work in the world but then as they
progressed the nature of those tools
would become refined that sometimes
transform completely so some sometimes
imagine that a child would use in a
sense a low resolution picture of
something and then they would increase
its resolution
as they filled in the details that would
be assimilation that's the page idea

Slovak: 
To môže byť dobrý príklad.
Môžete použiť tupú sekeru z bronzu.
To by strom zoťalo.
Ale bolo by to veľa práce.
A potom to možno vymeníš za ostrú oceľovú sekeru, ktorá je dizajnovaná ako klin, takže s tým skutočne zotneš strom.
Alebo to možno nahradíš pílou.
Niežeby bronzová sekera nezoťala strom ale oceľová sekera to spraví lepšie a píla to spraví ešte lepšie.
A teda Piaget rozmýšľal o premene vedomostnej štruktúry ľudí od dojčaťa tak
že dojča vyrobí obraz sveta, ktorý je v nízkom rozlíšení.
Ale funkčný (ako nástroj). Fungoval by.
Ale tým ako sa dojča vyvíja, povaha týchto nástrojov by sa zdokonalovala a niekedy úplne premenila.
Predstavte si že dieťa by použilo fotku niečoho v nízkom rozlíšení.
A potom by zvyšovalo jej rozlíšenie.
Tým ako by dopĺňalo detaily.
To je asimilácia. To je Piagetovo poňatie asimilácie.

English: 
notion of assimilation you're using the
same basic theory but filling in the
details and then now and then you'd have
to switch to another picture entirely
and that would be more like
accommodation that's where you'd have to
transform your internal structures
completely in order to properly
represent an act within the world and so
that's the basic difference between
accommodation and assimilation so
assimilation is like micro alterations
and accommodation is transformation of
the knowledge structure itself and so
that's part of so what khun pointed out
was that there'd be a set of facts and
then there'd be an anomaly arise of some
sort so like at the end of the 19th
century the only remaining anomaly was
at least one of the remaining anomalies
was that no matter which direction you
shine a light beam in and no matter how
fast the platform on which you're
standing is moving the light beam has
exactly the same velocity which seems
impossible so you know if the earth is
moving this way around the Sun and you
shine a light off the earth you'd expect
the speed of light to be the speed of
light plus the speed of the earth and

Slovak: 
Používaš tú istú základnú teóriu ale dopĺňaš detaily.
A potom občas musíš vymeniť kompletne celý obrázok / fotku.
A to by bol proces prispôsobenia.
To je keď by si musel úplne trasnformovať svoje vnútorné štruktúry aby si vedel poriadne zobrazovať a konať vo svete.
To je základný rozdiel medzi prispôsobením a asimiláciou.
Asimilácia je mikro zmena.
A prispôsobenie je trasformácia vedomostnej štruktúry ako takej (samotnej).
Kuhn upozornil na toto...máte množinu faktov a vznikne, objaví sa, nejaká anomália.
Ako na konci 19-teho storočia.
Jediná zostávajúca anomália bola...
...alebo aspoň jedna zo zostávajúcich anomálií bola...
Je jedno ktorým smerom nasvietite lúč svetla
a je jedno ako rýchlo sa hýbe plošina na ktorej stojíte,
lúč svetla má presne rovnakú rýchlosť.
Čo sa zdá nemožné.
Ak sa zem hýbe týmto smerom okolo slnka
a zasvietiš svetlo zo zeme,
očakával by si že rýchlosť svetla bude súčet rýchlosti svetla a rýchlosti zeme.

English: 
then if you shone it the other way then
you'd expect the speed of light to be
the speed of light - the earth speed but
that isn't what happens no matter how
fast the platform on which the person
shining the light is standing the speed
of light is always the same to every
observer so and people kind of thought
of that as that wasn't the only anomaly
but that was one of them
thought of that is the only anomaly left
in physics at the end of the 19th
century and turned out that was a bad
one how long there was some other ones
as well like the fact that light tends
to behave as a wave and a particle more
or less at the same time which doesn't
seem possible so there's a couple of
things left over in Newtonian physics
that the Newtonian physics couldn't
explain but by the end of the 19th
century there were famous scientists
saying yeah well we got this all wrapped
up there's really nothing left to
discover and then Along Came quantum
mechanics and Einstein Yin relativity
and bang the whole world was like really
different and quantum mechanics is much
more comprehensive theory of the world
then Newtonian physics all of the
electronics you used wouldn't work if
quantum physics wasn't correct roughly

Slovak: 
A keď by si posvietil na druhú stranu, tak by si čakal že rýchlosť svetla bude rýchlosť svetla mínus rýchlosť zeme.
Ale to sa nedeje.
Je jedno ako rýchlo sa hýbe plošina na ktorej stojí človek svietiaci svetlom, rýchlosť svetla je stále rovnaká.
Pre každého pozorovateľa.
To nebola jediná anomália ale bola jedna z nich.
Ale ľudia o tomto rozmýšľali ako jedinej zostávajúcej anomálii vo fyzike na konci 19-teho storočia.
A ukázalo sa že to je brutálna anomália... S niekoľkými ďalšími tiež....
Ako ten fakt že svetlo sa správa ako vlna aj ako častica viacmenej naraz, čo sa nezdá byť možné.
Čiže tam bolo niekoľko zostávajúcich vecí v newtonovskej fyzike, ktoré ona nevedela vysvetliť.
Ale koncom 19-teho storočia boli slávni vedci, ktorí hovorili že všetko už máme pochopené...nič ďalšie vlastne nezostalo na objavovanie.
No a potom prišla kvantová mechanika a einsteinova relativita a prásk...
...celý svet bol skutočne iný.
A kvantová mechanika je oveľa obsiahlejšia teória sveta ako newtonovská fyzika.
Žiadna elektronika, ktorú používate, by nefungovala keby nemala kvantová fyzika pravdu.
Zhruba povedané.

English: 
speaking and so that little tiny anomaly
blew into something that knocked the
slats out underneath from underneath the
entire axiomatic structure of Newtonian
physics it showed it was wrong at its
fundamental levels
even though it turned out to be a subset
a correct subset of something that was
much broader and so you can kind of
think of that as that's what kids are
doing as they progress they develop a
theory that accounts for a certain set
of you could say fact but this is
another place it gets tricky and then
they modify those and make them more and
more refined but now and then they have
to under grow quite a transformation not
be a stage transition in Piaget and
thought that that's the stage transition
idea and that would be akin in some
sense to a kuhnian scientific revolution
now what Piaget is trying to state here
is that because you there's this weird
problem with facts which is that they
tend to transform across time you know
like if you go take a biology course
right now in 20 years pretty much
everything you read you learned or very
much of what you learned will turn out
to have been wrong and that's kind of
weird because it isn't wrong right now
and you think well how can it be wrong

Slovak: 
Tá malá anomália vybuchla do niečoho čo odstrelilo pôdu pod nohami celej axiomatickej (základovej) štruktúry newtonovskej fyziky.
Ukázala že je chybná na základnej úrovni aj keď sa ukázalo že je to podmnožina, správna podmnožina niečoho čo je oveľa širšie.
Čiže o tom môžete rozmýšľať ako o niečom čo robia deti ako sa vyvíjajú.
Vyvinú teóriu ktorá vysvetluje / obsahuje určitú množinu, dá sa povedať faktov.
Ale toto je ďalšie miesto kde sa to komplikuje.
A potom modifikujú tieto teórie a stávajú sa viac a viac rafinované / rozvinuté a potom deti musia prejsť celkom veľkou transformáciou.
V Piagetovskom myslení to voláme prechodová fáza (prechod medzi štádiami).
To je tá myšlienka prechodovej fázy.
A to je v istom zmysle príbuzné Kuhn-ovej vedeckej revolúcii.
Teraz, to čo sa Piaget snaží povedať tu je že...
tým že tu je divný problém s faktami, ktoré sa menia plynutím času.
Viete keby ste si zobrali predmet (prednášky) z biológie teraz, tak za dvadsať rokov takmer všetko z toho čo si prečítate a naučíte sa ukáže ako nesprávne.
A to je dosť divné lebo to nie je nesprávne teraz.
Pomyslíte si ako to môže byť nesprávne o dvadsať rokov.

Slovak: 
A to je veľmi komplikovaný problém.
A aby ste ho vyriešili tak nejak musíte rozmýšľať o faktoch ako o nástrojoch, namiesto toho aby ste o nich rozmýšlali ako ho objektívnych, nezávislých realitách.
Lebo zlý nástroj môže stále fungovať ako nástroj.
Ale zlý fakt ťa (tvoje snaženie) zabije namieste......
...toto sa zdá byť úplne zbytočný jav...(niečo s počítačom)

English: 
in 20 years and that that's a really
complicated problem and in order to
solve that you kind of have to think
about facts like tools instead of them
as thinking about them as objective
independent realities because a bad tool
can still work as a tool whereas a bad
fact just kills you stone dead and so
there's any ways in any case that seems
to be a completely unnecessary phenomena
Oh God
there's no reason for that that's just

English: 
sheer spite as far as I can tell mm-hmm
okay so so here's one of psays
propositions and and it is that because
facts flux in some sense across time
you're looking for something that
doesn't change across time to call it a
real fact and so what Piaget is trying
to point out in this let's call it
introductory paragraph is that the one
thing that doesn't change is the manner
in which people generate facts rather
than the facts themselves so the
ultimate fact is a fact about the way
people generate facts all right and so
psays theory in part is a is a theory
about how knowledge is acquired and
transformed and so it's not that no it's
not a study of the knowledge itself it's
a study of the process by which the
knowledge is generated and he believed
that that process was unchanging at
least with regards to human beings and
so you could think of the Piaget alien
genetic epistemological mystery as being
how is it that people form and transform
representations of the world and one of
his conclusions about that is that
there's a standard process and then the

Slovak: 
Na to neexistuje dôvod, je to čistá zloba podľa mňa.
Ok tak tu je jeden z Piaget-ových návrhov.
Keďže fakty sa menia v čase, hľadáš niečo čo sa nemení časom, na to aby si to mohol nazvať skutočným faktom.
A teda čo sa snaží Piaget povedať v tomto uvádzajúcom paragrafe
je že jedna vec ktorá sa nemení je spôsob akým ľudia generujú fakty. Skôr ako fakty samotné.
Čiže definitívny fakt je fakt o tom ako ľudia generujú fakty.
Jasné?
A Piagetova teória je sčasti teória o získavaní a transformácii / premene  vedomostí.
Nie je to štúdium vedomosti samotnej, je to štúdium procesu akým sa vedomosť generuje.
A on veril že ten proces je nemenný.
Aspoň pri ľudských bytostiach.
Takže môžete rozmýšľať o piagetovskom geneticko epistomologickom tajomstve takto:
"ako sa deje to že ľudia formujú a transformujú poňatia sveta."
A jeden z jeho záverov o tomto bol že to je štandardný proces.

Slovak: 
A dôvod prečo Vám hovorím o Piagetovi práve teraz (v tomto štádiu predmetu) je
že pokiaľ viem povedať tak štandardný piagetovský popis získavania a transformácie vedomosti
je tá istá vec, ktorá je zobrazená v mytológii šamanskej transformácie.
Čo je že máme stav bytia
a ten je narušený niečím chaotickým
a je tam časový úsek rozkladu. A to je priestor medzi prechodom zo stavu do stavu pre deti.
V tomto čase sú často rozrušené (nahnevané) pretože ich teória o fungovaní sveta už viac nefunguje.
A v tomto chaotickom období.
sa prispôsobujú novým anomáliám.
A anomálie sú to čo sa objaví keď konáš vo svete (svojom živote) ale nedeje sa to čo chceš aby sa dialo.
Lebo to znamená že niečo nie je v poriadku s tvojou vedomostnou štruktúrou.
Ak konáš a stane sa niečo čo nechceš aby sa stalo, niečo nie je v poriadku s tým ako ponímaš svet.
Alebo môžeš povedať že niečo nie je v poriadku so svetom.
Veľa štastia s týmto (ironicky).
Aj keď ľudia môžu pozmeniť svet, rovnako ako pozmeňujú svoje štruktúry viery a to ľudia robia často.
Piagetovský prechod medzi štádiami,

English: 
reason that I'm telling you about Piaget
right now is because as far as I can
tell the standard Piaget daeun
description of the manner in which
knowledge is acquired and transformed is
the same thing that's represented in the
mythology of the shamanic transformation
which is that there's a state of being
and then it's derp up disrupted by
something chaotic and there's a
disintegration period and that's the
space between the stage transitions for
for children in which time they're often
upset because their little theory about
the world isn't learning it isn't
working anymore
and then in that chaotic period they
adjust themselves to new anomalies and
anomalies or what occur when you act in
the world and what you want to happen
doesn't happen right because that means
there's something wrong with your
knowledge structure if you act and then
something happens you don't want to
happen something's wrong with the way
you're representing the world or you
could say something's wrong with the
world but good luck with that although
you know people can modify the world as
well as modifying their belief
structures and people do that a lot but
so this the piagetian stage transition

Slovak: 
pokiaľ viem povedať,
je mikroprípad širšej myšlienky existencie stavu poriadku jeho rozkladu do chaotického stavu lebo sa stalo niečo neočakávané.
A potom retransformácie do viac ucelého stavu.
Teraz Piaget by povedal že pôvodný stav, chaotický stav a konečný stav nie sú definitívne reality.
Definitívna realita je proces pohybu cez tie  štádiá.
A tak ľudia získavajú vedomosti.
A dá sa povedať že to je centrálny prvok ľudských bytostí.
A ja by som povedal že to je iné prerozprávanie (zobrazenie) mýtu o hrdinovy.
Lebo hrdina je tá osoba, ktorá si všimne anomáliu, všimne si niečo čo sa zmenilo a je mimo preskúmaného územia.
Čelí tomu. Porazí  to, povedzme. Alebo z toho získa niečo hodnotné.
A potom to preformuluje pre svet.
Zdiela to s komunitou. Prebuduje / reorganizuje svet.
A to je ústredný príbeh...akože nie je to jediný ústredný príbeh ľudí ale je dostatočne blízko pre naše účely teraz.
OK, takže o tomto je Piaget.

English: 
as far as I can tell is a micro case of
the broader idea of the the existence
an orderly state its dissolution into a
chaotic state because something
unexpected has occurred and then it's
retransfer Meishan into a more
integrated state now Piaget would say
well the initial state and the chaotic
state and the final state aren't the
ultimate realities the ultimate reality
is the process of moving through those
stages and that's how people acquire
knowledge and that's you could say
that's the central element of human
beings and I would say that's a that's
another reason Tatian of the hero myth
because the hero is the person who notes
uh normally notes something that's
changed that's outside of explored
territory encounters it defeats it let's
say or get something of value from it
and then recasts it into the world
shares it with the community
restructures of the world and so that's
the central story it's it's not the
central story of human beings but it's
it's close enough for for our purposes
at the moment so okay so that's what
Piaget is about how do human beings
encounter

English: 
the world and and what happens when they
do that now the thing about the world
for Piaget is it's also a complicated
place it's not exactly the set of it's
not the set of all objective facts that
remain to be discovered because Piaget
is a constructivist and he's more of a
pragmatist than he is precisely a
scientific realist and so that's a
complicated thing very very complicated
thing I don't know if any of you and
maybe this is completely irrelevant I
don't know if any of you listened to my
argument with Sam Harris but Sam Harris
is a scientific realist and I was trying
to make at least in part at Piaget Ian's
point but he was having none of that
that's for sure but but Piaget makes the
point and so you know I'm going to let
him speak in some sense as we proceed
through this and and well you'll see why
he does what he does so if all knowledge
is always in the state of development
and consists in proceeding from one
state to a more complete and efficient
one so that that implies a hierarchy of

Slovak: 
Ako sa ľudia potýkajú so svetom
a čo sa deje keď to robia.
Pre svet Piageta je typické aj to že je to komplikované miesto.
Nie je to práve množina všetkých objektívnych faktov, ktoré zostávajú na objavenie.
pretože Piaget je konštruktivista
a je viac pragmatik
skôr ako vedecký realista.
To je komplikovaná vec. Veľmi veľmi komplikovaná vec.
Neviem či niektorí z vás, toto je irelevatné k študijnej látke, počúvali moje hádky so Sam-om Harris-om.
Sam Harris je vedecký realista.
Snažil som sa, aspoň z časti, spraviť piagetovský argument ale neakceptoval nič z toho, to teda určite nie.
Ale Piaget robí tento argument, takže ja nechám v nejakom zmysle hovoriť jeho, tým ako materiálom prechádzame.
A uvidíte prečo robí, to čo robí.
Ak všetka vedomosť je stále v stave vývoja a skladá sa z prechádzania z jedného stavu do stavu viac uceleného a efektívnejšieho,

English: 
states right that you move from one
knowledge structure to the next one
which includes the previous one and is
better and it's better because it covers
more territory that's how you know it's
better it does the same thing the old
tool does plus some additional things so
it's a definition of better it's a good
thing to have a definition of better and
worse
all knowledge is always in the state of
development and consists in proceeding
for one state to a more complete
deficient one evidently it is a question
of knowing this development and
analyzing it with the greatest possible
accuracy which is something I happen to
agree with but that's partly because I
read Piaget and and I think I understand
what he meant and he's quite the thinker
and so I'm gonna see if I can like clue
you in a little bit about this because
it's it's well it's exceedingly complex
you know and most of the time when
people talk about Piaget they just talk
about his surface experiments they don't
talk about what he was actually up to
and what he was up to was well he was
trying to figure out how people
represent the world and learned and
that's not only it's not only that you
know this is another thing people don't

Slovak: 
Toto naznačuje hierarchiu stavov, však? To že sa presunieš z jednej vedomostnej štruktúry do druhej a tá obsahuje predošlú a je lepšia.
A je lepšia lebo pokrýva viac územia.
Tak vieš že je lepšia.
Robí to isté čo starý nástroj plus nejakú dodatočnú vec.
To je definícia lepšieho. Je dobré mať definíciu lepšieho a horšieho.
Ak všetka vedomosť je stále v stave vývoja a skladá sa z prechádzania z jedného stavu do stavu viac uceleného a efektívnejšieho,
evidentne je to otázka poznania tohto vývoja a jeho analyzovania s čo najvyššou možnou presnosťou.
S týmto ja súhlasím. Ale to je sčasti preto lebo som čítal Piaget-a a myslím že rozumiem čo tým myslel (chcel povedať).
A on je teda poriadny mysliteľ...
A uvidím či sa mi podarí vás naviesť trochu do tohto materiálu...
...pretože je to výnimočne komplexné.
A väčšinou keď ľudia hovoria o Piaget-ovi, hovoria o jeho povrchových experimentoch. Nehovoria o tom o čo mu vlastne išlo.
A o čo mu išlo...nuž pokúsil sa zistiť ako ľudia ponímajú (znázorňujú, zobrazujú) svet a ako sa učia.
A nie je to iba to.
Ďalšia vec ktorú ľudia nevedia o Piaget-ovi je že,

Slovak: 
sa snažil sa preklenúť (uzmieriť)  priepasť medzi vedou a hodnotami
Toto ho poháňalo celý jeho intelektuálny život.
Snažil sa premostiť priepasť medzi vedou a náboženstvom. To je ďalší spôsob ako o tom uvažovať.
A to bolo explicitné - výslovné. Vedel to.
Pre tento cieľ robil všetko čo robil.
A teda strašne super vec na Piaget-ovi je, aspoň ja myslím,
je že začal poskytovať niečo o čom môžeme rozmýšľať ako o racionálnom základe pre morálku.
A nie je to úplne že racionálny, to je tá vec...
lebo je to racionálna viera. Ako vedecký realizmus má vo svojom jadre istú množinu predpokladov.
A Piaget nepoužíva tieto predpoklady k riešeniu problému.
Problém je tak hlboko že priepasť medzi tým "čo je" a "čo by malo byť" toto je definícia David-a Hume-a.
Nemôžeš odvodiť "mal by som" z "takto to je". (neodvoditeľnosť akcie / konania zo suchého popisu stavu).
To že poznáš / vieš nejaké veci, to ti nedáva neomylný návod na to čo ohľadom tých vecí robiť.
Je tam diera / medzera medzi týmito dvoma.
A Harris a ľudia ako on hovoria, že tá medzera je iluzórna.

English: 
know about Piaget is that he was trying
to reconcile the chasm between science
and values that's what drove him through
his entire intellectual life he was
attempting to bridge the gap between
science and religion that's another way
of thinking about it and and that was
explicit he knew that that's why he did
everything he did and so the thing
that's so cool about Piaget I think is
that he actually started to provide what
you might think about as a rational
basis for morality it's not exactly
rational that's the thing because it's
rational rational belief like scientific
realism has a certain set of
presuppositions at its core and Piaget
doesn't use those presuppositions to
solve the problem get a problem so deep
the gap between what is and what ought
to be that's the David Humes problem you
can't derive a naught from it is just
because you know a bunch of things
doesn't give you an unerring guide to
know what to do about those things
there's a gap there and Harris and
people like him say that gap is illusory
but most philosophers including David

Slovak: 
Ale väčšina filozofov, vrátane David-a Hume-a, vrátane Piaget-a, toto sú ťažkotonážne osobnosti, vrátane Heideggera, by s tým nesúhlasila.
Neveria že tá medzera je neexistujúca.
A Harris verí že môžeš uložiť (zakoreniť) hodnoty v rámci vedy.
A to je tvrdenie, ktoré neustále predkladá väčšina takzvaných nových ateistov.
Ale je oveľa zložitejšie to spraviť ako si myslíte. To teda určite...
Každopádne, ako Piaget navrhuje tento problém riešiť (zvládnuť)?
Jedna vec ktorú robí....pre Piaget-a je veľmi dôležité že máte telo.
A to je jedna vec, ktorá je strašne super na jeho myslení.
Môžete ho považovať za ranného predstaviteľa vtelenej kognície (telesnosť mysle).
Ako takto...Nie je zrovna Kartezián. Nasledovník Descrates-a.
Neverí zrovna že máte ducha alebo povedzme racionálnu myseľ, ktorá je v istom zmysle oddelená od tela.
Čo je implicitný (nevyslovený, obsiahnutý) predpoklad mnohých filozofických tvrdení.
Piaget vás skutočne strčí do vášho tela.
A ďalšia vec, ktorú Piaget hovorí je že vaša abstraktná vedomosť je vlastne určená (stanovená) štruktúrou vášho tela.

English: 
Hume including Piaget these are
heavy-duty people including Heidegger
would would disagree with that they
don't believe that that that that gap is
non-existent and and and Harris believes
that you can nest values within science
and and that's the proposition that he
continually puts forward like most of
the so-called new atheists but it's a
hell of a lot more difficult to do than
you think that's for sure and so anyway
so how is Piaget purporting to manage
this well one thing he does is he for
Piaget it's really important that you
have a body and that's one of the things
that's four
cool about his thinking so you could
think about him as an early exponent of
embodied cognition it's like he's not
exactly a Cartesian a follower of
Descartes he doesn't really believe that
you have a spirit or say a rational mind
that is in some sense separate from your
body which is an implicit presupposition
of a lot of a lot of of philosophical
claims Piaget really sticks you in your
body and the other thing that Piaget
claims is that your abstract knowledge

English: 
is actually determined by the structure
of your body and that it unfolds from
your body up into abstraction and that's
what happens as infants transform into
adults first of all almost all their
knowledge is embodied and what that
means is that it's not look there's a
couple of different kinds of memory like
the most the most fundamental
distinction you might think of is
between procedural representation
procedural memory and and
representational memory so when you
remember your past that little movie or
that runs in your head or maybe the
facts that you can recite about your
past
that's episodic memory that's
representational but procedural memory
is different procedural memories how you
walk you don't know how you walk that's
how you ride a bike it's how you play
the piano it's how you type so it's it's
automatic right it's built into your
nervous system it's built into the
nerves that innervate your musculature
and there's completely separate memory
systems now one can represent the other
which is interesting the
representational system can represent
the output of the body which is
basically what you happen what happens

Slovak: 
A že sa rozvíja z vášho tela hore do abstrakcie.
A to sa deje ako sa dojčatá transformujú do dospelých.
V prvom rade, takmer všetka ich vedomosť je vtelená.
A čo to znamená.....pozrite, existuje niekoľko typov pamäte.
Najzákladnejšie rozdelenie je medzi procedurálnou pamäťou a reprezentatívnou pamäťou.
Čiže keď si spomeniete na svoju minulosť. Ten malý film ktorý beží v tvojej hlave
Alebo možno fakty ktoré vieš povedať o svojej minulosti.
To je epizodická pamäť. To je zobrazovanie (reprezentatívna pamäť).
Ale procedurálna pamäť je iná.
Tá je o tom ako chodíš. Ty nevieš (neuvedomuješ si) ako chodíš.
Tá je o tom ako jazdíš na bicykli, ako hráš na klavíri ako píšeš na klávesnici.
Čiže je to automatické. Je to vstavané do tvojho nervového systému.
Je to vstavané do nervov, ktoré stimulujú tvoje svaly.
A to sú úplne oddelené systémy pamäte.
Teraz jeden vie zobrazovať druhý, čo je zaujímavé. Reprezentatívny systém vie zobraziť výkon tela.
Čo je vlastne to čo sa deje keď niekto povie príbeh.

Slovak: 
Aj keď povieš príbeh o svojom živote.
Ale obsah procedurálnej pamäte, predchádza obsahu reprezentatívnej pamäte.
A sú utvarované inými spôsobmi.
Napríklad. Časť múdrosti ktorá je zakódovaná vo vašom tele je tam kvôli veciam ktoré ste trénovali.
Ale je tam tiež pretože ste trénovali veci v spoločenskom prostredí.
Čiže počas toho ako ste trénovali (vykonávali) tieto veci, vplyv spoločenského prostredia tvaroval spôsob ako ste sa to naučili.
A to je zakódované priamo vo vašich neurónoch.
Nie je to len zobrazovanie / reprezentácia. Je to zakódované v tom ako robíte veci.
Je to zakódované v tom ako sa smeješ, keď sa na niekoho pozrieš. Alebo sa zamračíš. Alebo kedy to robíš.
A to je všetko implicitné. Nie je to pod tvojou vedomou kontrolou. Nie je to ani v tom systéme.
A na toto prišiel Piaget.
Jedna z vecí ktorú povedal. Začínaš ako dojča budovaním procedurálnej pamäte.
Nie svojej reprezentatívnej pamäte.To je pravdepodobne, alebo možno, prečo si nepamätáš svoje kojenecké (dojča) obdobie.
Jednoducho tam nemáš takú reprezentatívnu pamäť.
To čo robíš je že "vykonávaš". Učíš sa konať. Buduješ svoje telo, aby sa mohlo hýbať.

English: 
when someone tells a story even when you
tell a story about your own life but the
contents of procedural memory precede
the contents of representational memory
and they're shaped in different ways
so for example part of the wisdom that's
encoded in your body is there because of
things you've practiced but it's also
there because you've practiced things in
a social environment and so while you
practice those things the effect of the
social environment shaped the way you
learned it and that's encoded right in
your neurons
it's not representational it's encoded
in the way you do things it's encoded in
the way you smile when you look at
someone or frown or when you do that and
that's all implicit it's not under your
conscious control it's not even in that
system and so Piaget figured this out
and so one of the things he said was
that you start as an infant by building
your
cedral memory not your representational
memory that's partly perhaps why you
can't remember your infancy you know I
actually don't have that kind of
representational memory there what you
do is you act you learn to act you build

Slovak: 
A robíš to čiastočne experimentovaním so svojím telom.
Ale robíš to aj experimentovaním so svojím telom v kontexte, ktorý je formovaný od začiatku prítomnosťou iných ľudí.
Tak napríklad sa dieťa naučí kojeniu.
Jeho ústa sú značne nastavené na toto od narodenia.
Zvyšok tela nie je takmer vôbec nastavený ale ústa sú.
Môžete si pomyslieť že to je iba reflex.
A Piaget by s tým súhlasil. Je to niečo vstavané, čo vie dieťa robiť hneď po narodení.
Ale aj v čine kojenia sa dieťa musí naučiť ako modifikovať / upraviť ten reflex.
Tak aby vychádzalo so svojou matkou.
Čiže aj úplne na začiatku , s tými, pomyslíte si, najzákladnejšími činnosťami, je tam sociologický vplyv
a je tam vzájomná dynamika, ktorá je veľmi veľmi dôležitá.
Je to veľmi dôležité.
V istom zmysle, pre Piaget-a, štruktúra spoločnosti je implicitne vstavaná do štruktúry systému procedurálnej pamäte.
A teda jedna z vecí ktorú si o tom môžete myslieť a Piaget z tohto veľa vyvodzuje,

English: 
your body so that it can move and you do
that partly by experimenting with your
own body but you also do that by
experimenting with your body in a
context that's shaped from the beginning
by the presence of other people so for
example you know what child learns how
to breastfeed its mouth is pretty wired
up right at birth hey and and the rest
of its body isn't wired up very much at
all but its mouth is and you might think
well that's just a reflex and that
Piaget would agree with that it's a
built in it's something built in that
that a baby can do right at birth but
even in the act of breastfeeding the
baby has to learn how to modify that
reflex so that it gets along with its
mother so even at the very beginning
with the most you might think the most
primordial acts there's a sociological
and influence and there's a mutual
dynamic going on that's really really
important it's really important and so
in some sense for Piaget the structure
of society is implicitly built into the
structure of the procedural memory
system and so one of the things you
might think about that and Piaget makes
much of this because he looks at the

Slovak: 
lebo sa pozerá na vzťah medzi hrou, snom a imitáciou. Čiže je tak trochu ako kvázy psychoanalytik.
Okrem iného toto znamená že v tvojom správaní je zakódovaná spoločenská štruktúra do ktorej sa narodíš (vnoríš).
A je zakódovaná spôsobom ktorému vlastne nerozumieš.
Iba vieš ako konať.
A potom môžeš prísť na to ako konať a vytiahnuť, pochopiť z toho niektoré spoločenské pravidlá. Ale to neznamená že poznáš pravidlá.
Znamená to že pravidlá boli do teba vstavané.
Tu je spôsob ako o tom rozmýšľať. Zoberte si svorku vlkov.
Svorka vie ako fungovať spolu. Vie ako loviť.
A každý vlk vie ako sú všetci ostatní vlci umiestnení v rámci hierarchie dominancie.
Ale nevedia že to vedia.
Nemajú pravidlá. Nemajú predpis, nemajú zákony.
To čo majú sú behaviorálne pravidelnosti. Pravidelnosti správania. Vzorcové pravidelnosti správania.
A tie sú ako morálka. A presne to to je.

English: 
relationship between play and dreams and
imitation so he's kind of a quasi
psychoanalyst one of the things that
means is that coded in your behavior
coded in your behavior is is this is the
social structure in which you emerged
and it's coded in a way that you don't
actually understand you just know how to
act and then you can figure out how
you're acting and you can extract out of
that some of the social rules but you
don't you don't that doesn't mean that
you know the rules it meant that the
rules were built into you here's the way
of thinking about it like a wolf pack
wolf pack knows how to operate together
it knows how to hunt right and each wolf
knows where every other wolf is in the
dominance hierarchy but they don't know
they know that they don't have rules
right they don't have a code they don't
have laws what they have is behavioral
regularities patterned behavioral
regularities and those are like a
morality they're very very in fact
that's exactly what they are a dominance

English: 
hierarchy of animal
that aren't representational you know
that don't have language at least they
don't have language the dominance
hierarchy is a kind of morality it's a
way of it's a way of setting up
individual behavior within a social
context to maximize cooperation and
minimize competition and so well so
Piaget would say that you know the
origin of more and and Fran's de Waal
who's a great primatologist by the way
Fran's fr ansd de w AAL he's written a
lot of books about the emergence of
morality and chimpanzees in particular
and you know he follows the same line of
logic it's that the morality emerges out
of the interaction between the
chimpanzees and it's bounded by the
necessity that the actions take certain
forms so for example if the chimpanzees
act in a way that each of them kills
everyone else it's like that's the end
of it
it's the end of the game so that's not a
very functional morality it's it doesn't
produce survival of the individuals it
doesn't produce flourishing of the
individuals certainly it produces
extinction of the individuals and the

Slovak: 
Hierarchie dominancie zvierat, ktoré nevedia reprezentovať (zobrazovať), nemajú jazyk.
Hierarchia dominancie je typ morálky.
Je to spôsob nastavenia správania sa jednotlivca v rámci spoločenského kontextu tak, aby sa maximalizovala spolupráca a minimalizovala konkurencia.
A teda Piaget by povedal že...aj Frans de Waal, ktorý je výborný primatológ.
(hláskuje meno) Frans de Waal.
Napísal veľa kníh o vzniku morálky a hlavne o šimpanzoch.
A nasleduje tú istú líniu logiky. (ako Piaget)
A to že morálka vzniká interakciou medzi šimpanzmi.
A je ohraničená nevyhnutnosťou toho, že činy / akcie majú určitú formu.
Takže napríklad ak by sa šimpanzy správali tak že by zabili všetky ostatné šimpanzy, tak to je koniec.
To je koniec hry.
Takže to nie je veľmi funkčná morálka.
Nezabezpečuje prežitie jednotlivca.
Neprodukuje prekvitanie jednotlivca.
Produkuje zahynutie jednotlivca a smrť celej skupiny. To určite nie.

Slovak: 
Čiže pokiaľ ide De Waal-a, z evolučného hľadiska, tak tento spôsob interkacie je slepá ulička smrti.
A teda jedno z Piaget-ových tvrdení. Výslovných, priamich tvrdení,
a toto je jedna z brilatných vecí na Piaget-ovi,
je že interakcie medzi ľuďmi, spoločenské interakcie medzi ľuďmi sa nevyhnutne objavujú v nejak ohraničenom priestore.
A ten priestor je priestor hry.
Takže...stále hráme hry. Neustále.
A o hre môžete rozmýšľať ako mikrokozme sveta.
A detská hra je malý dielčí mikrokozmos sveta.
Ale potom sa dostane do dospelých hier.
Môžete o nich rozmýšľať ako o multiplayer online hrách (viacerí hráči hry spojení po internete). To je dobré zobrazenie.
Alebo aj sofistikovanejšie veci ako napríklad byť právnikom alebo pracovať v McDonalds, ktorákoľvek z týchto vecí.
To sú tiež formy hry. A ľudia vyjednávajú  pravidlá a hra je umiestnená v množinách širších (rozsiahlejších) hier.

English: 
death of the group so as far as do all
would concerned from an evolutionary
perspective that sort of mode of
interacting is a dead end and so one of
Pia Jays claims implicit claims is that
and this is one of the things that's so
brilliant about Piaget is that the
interactions between people the social
interactions between people necessarily
emerge within a kind of bounded space
and the space is the space of the game
so we're always playing games always and
a game you might think about a game as a
microcosm of the world and a small
child's game is a tiny fractional
microcosm of the world but then you get
up into adult games and you could think
about those maybe as multiplayer online
games that's one good representation but
even more sophisticated things like
being a lawyer say are like working at
McDonald's or any of those things those
are also forms of game and and that P
and people negotiate the rules and that

English: 
game is nested inside sets of broader
games and so for Piaget that the game
that killed the games the children play
kind of transform inexorably and and and
what incrementally into the games that
adults play and and a
a game that's playable as an adult is a
functional game it's it's an acceptable
game and one of PJ's claims is that not
only do people start playing games
unconsciously in a sense and implicitly
then they start to play games more
consciously they actually they actually
represent the games to some degree at
least in their actions then they start
to learn the explicit rules of the game
but only later after they know how to
play it and then at the highest stage of
moral development they start to realize
that not only are they players of games
and followers of a rules but they're
also producers of rules so it starts you
start out not being able to play a game
at all then you can play a game with
yourself then you can play a game with a
few other people then you can play
rule-governed games with lots of people
and then you realize that you make the

Slovak: 
A teda pre Piaget-a, hry, ktoré deti hrajú sa transformujú neúprosne a vzostupne (prírastkovo) do hier, ktoré hrajú dospelý.
A hra ktorá sa dá hrať v dospelosti je funkčná hra.
Je to akceptovateľná hra.
Jeden z Piaget-ových výrokov je že, nielenže ľudia začnú hrať hry nevedomo, v istom zmysle a implicitne / nevýslovne.
Ale potom začnú hrať hry viac vedomo.
Oni vlastne zobrazujú (znázorňujú symbolicky) tú hru, aspoň vo svojom konaní (činnosti) a potom sa začnú učiť explicitné (výslovné) pravidlá hry ale iba neskôr. Až potom ako vedia ako ju hrať.
A potom, na najvyššom stupni morálneho vývoja, začnú zisťovať že nielenže sú hráčmi hier a nasledujú (dodržiavajú) pravidlá
Ale že sú tiež výrobcami / producentmi pravidiel.
Čiže začínaš tým, že vôbec nevieš hrať hry.
Potom vieš hrať hru sám so sebou.
Potom vieš hrať hru so zopár ďalšími ľuďmi.
Potom vieš hrať hry riadené pravidlami s veľa ľuďmi.

English: 
rules and you can make new games and
that's the highest level of moral
development according to Piaget it's
varrick's brilliant it's it's bloody
brilliant he's the first person that I
ever really encountered who was able to
put the notion of an emergent morality
on something you know broadly
commensurate with a scientific
perspective but you have to understand
that in order to do that he had to
sacrifice a little bit of his notions of
scientific realism and that's what makes
him a constructivist and so and so we're
going back to constructivism so he says
at the beginning and this is the
beginning of the development of
knowledge does not unfold itself as a
matter of chance but forms a development
so he said there's not only do knowledge
structures change across time and
they're embedded in the social world but
the manner in which they change across
time actually has a bit of a structure
and so that would be the Piaget lien
stages of development just so you know
now people have debated ever since
Piaget proposed this if those
developmental stages are fixed and
necessary and if he identified them

Slovak: 
A potom zistíš, že ty vyrábaš pravidlá (že si toho schopný) a že vieš vyrobiť nové hry.
A to je najvyššia úroveň morálneho rozvoja, podľa Piaget-a.
Je to geniálne. Je to sakramentsky brilantné.
Je to prvý človek s ktorým som sa stretol a ktorý bol schopný sformulovať myšlienku vzniku morálky do niečoho zhruba úmerného s vedeckou perspektívou (uhlom pohľadu).
Ale musíte pochopiť že na to aby bol schopný toto spraviť, musel obetovať časť myšlienok (poňatí) svojho vedeckého realizmu.
A to z neho robí konštruktivistu.
Čiže sme naspäť v myšlienke konštruktivizmu.
On hovorí: tento začiatok (začiatok rozvoja vedomosti) sa neodvíja ako vec náhody ale tvorí rozvoj.
Takže hovorí že nielenže sa vedomostné štrukúry menia v čase a sú uložené v sociálnom (spoločenskom) svete
ale ten spôsob akým sa menia v čase má trochu štruktúry.
A to sú Piaget-ovské stupne vývoja. Len aby ste vedeli.
Od kedy Piaget navrhol túto tézu, ľudia diskutujú či tie rozvojové stupne sú dané (nemenné) a potrebné.
A či ich identifikujeme poriadne.

Slovak: 
A tiež či môžu byť urýchlené,
čomu Piaget hovoril americký problém.
Vedeli by sme zrýchliť tieto vývojové stupne (štádiá)?
A je veľa dišpút o tom či tie stupne vývoja existujú tak ako ich popísal Piaget.
A či sú dané / nemenné a všetky tieto veci...
Ale stále sú toto základné prvky jeho teórie.
(pokračuje premietanou citáciou z knihy) "a vzhľadom na to na to že kognitívna doména má absolútny (úplný) začiatok",
čo znamená že teraz si tu ale v jednom bode si tu nebol.
Čiže ty ako fenomén máš nejaký absolútny (úplný) začiatok.
(opäť cituje knihu) "táto doména sama o sebe má byť študovaná v štádiách známych ako formovanie / utváranie."
Toto je jeho racionalizácia (vysvetlenie) k tomu že on sám je genetický (rozvojový) epistomológ.
Niekto kto študuje rozvoj vedomostných štruktúr v čase.
Ako embryológ. Niekto taký.
Rozvojový embryológ.
(opäť citát) "prvým cieľom genetickej epistomológie preto je, ak sa to dá takto povedať, brať psychológiu vážne
a poskytnúť dôkazy k akejkoľvek otázke, ktoré každá epistomológia nevyhnutne kladie,

English: 
properly and even and as well whether or
not they could be sped up which he
always called the American problem could
you speed up these stages of development
and there's a lot of argument about
whether those stages exist in the manner
that Piaget described there and whether
they're fixed at all of that but that's
still the fundamental elements of his
the fundamental element of his theory so
and in since the cognitive domain has an
absolute beginning which means you were
you're here now but at one point you
weren't so there was an absolute
beginning to to you as a phenomena it's
to be studied at the very stages nor
known as formation that's his
rationalization for being a genetic
epistemology right someone who studies
the formation of knowledge structures
across time like an embryologist someone
like that right who developmental
embryologist the first aim of genetic
epistemology is therefore if one can say
so to take psychology seriously and to
furnish verifications to any question
which each epistemology necessarily
raises yet replacing the generally
unsatisfying speculative or implicit
psychology with controllable analysis

Slovak: 
a tým nahradiť všeobecne neuspokojivú špekulatívnu alebo implicitnú (odvodivú, nevyslovenú) psychológiu kontrolovateľnou analýzou."
Tu v zásade hovorí že...
...môžete hádať ako to robil Freud o rozvojovej psychológii.
Freud vlastne premietal naspäť zo svojich pacientov do nejasnej hmly detstva a prišiel s hypotetickou vývojovou sekvenciou (udalostí).
A Piaget povedal, no toto nebudeme robiť.
Budeme robiť experimenty (výskum) na deťoch. Často na jednotlivcoch ale niekedy na viacerých jednotlivcoch.
Budeme pozorovať presne čo robia.
Pozoroval svoje deti v kolískach napríklad. A neuveriteľne cieľavedome.
Bol ako etológ. Čo je niekto, kto študuje správanie zvierat pozorovaním. Ako Frans de Waal.
On bol ako etológ detí.
Nie úplne experimentálny psychológ, aj keď sčasti aj experimentálny psychológ.
On viac menej založil odbor vývojovej psychológie
On navrhol že "Poďme empiricky analyzovať ako sa deti učia."
A potom možno zistíme ako sa tento proces vedomosti rozvíja a nebudeme musieť hádať.
Môžeme použiť kontrolovateľnú analýzu.

English: 
and so basically what he's saying there
is that you can guess in a sense like
Freud did about developmental psychology
Freud kind of projected backwards from
his patients into the dim mists of
childhood and came up with like a what
would a hypothetical developmental
sequence and Piaget said well we're not
going to do that we're going to go run
experiments on kids often individuals
but sometimes multiple individuals we're
gonna we're going to observe exactly
what they're doing he watched his kids
in their cribs for example unbelievably
intently and with great he was like an
ethologist which is a person who studies
animal behavior observational II like
Fran's de Waal he was like an ethologist
of children not exactly an experimental
psychologist although also an
experimental psychologist and he more or
less established the field of
developmental psychology so he said well
let's empirically analyze how children
learn and then maybe we can figure out
how this knowledge process unfolds and
we don't have to guess about it we can
we can use controllable analysis and so
you could say he introduced scientific
methodology even though he wasn't a

Slovak: 
Dá sa povedať že zaviedol do tohto vedeckú metodológiu aj keď nebol vedecký realista.
Zaviedol vedeckú metodológiu do štúdia detského vývoja.
Ale ešte dôležitejšie je že aj do štúdia toho ako sa štruktúra vedomosti rozvíja (odvíja) v čase.
Takže je tiež filozof. Ale zvláštny typ filozofa. Lebo sa zaujímal o to ako sa filozofia sama o sebe objaví v mysli dieťaťa.
Takže týmto sa Piaget zaoberal.
Celkom pozoruhodné.
Mal veľmi široký záber záujmov.
Patrične k niekomu kto mal IQ snáď okolo 190. Bol seriózne múdry / šikovný chlapík. Úplne mimo bežných rozpätí.
A takéto typy otázok sa snažil zodpovedať.
Napríklad že na čom zakladáš svoje názory posudky?
Lebo robíte posudky (súdime) o veciach. Napríklad lepšie a horšie.
No ale ako? Ako prídeš k takejto schopnosti. Ako sa toto objaví?
A na základe čoho robíš tieto súdy?
Je taký slávny rozsudok ohľadom pornografie, ktorý vyriekol najvyšší súd v Spojených štátoch.
Jeden zo sudcov napísal niečo čo sa stalo neslávne známe alebo slávne, záleží ako sa na to pozriete...

English: 
scientific realist he introduced
scientific methodology into the study of
child development but more importantly
into the study of how knowledge
structures unfold across time so he was
a philosopher as well but a strange type
of philosopher because he was interested
in how philosophy itself emerges in the
mind of the child and so that's what
Piaget was up to and so quite quite
remarkable and he had incredibly wide
range of interests befitting someone who
probably had an IQ of like 190 I mean he
was seriously smart guy like way way
outside of the normal range and so this
is the sort of questions he was trying
to answer well how do you on what do you
base your judgments cuz you make
judgments about things better or worse
well how how do you come up with that
ability how does that emerge and on what
basis do you make the judgments
there's a famous ruling on pornography
that I believe the Supreme Court of the
United States laid down and one of the
justices wrote something that's become
infamous or famous depending on how you
look at he said well I can't define

English: 
pornography but I know it when I see it
and and that's and that's a notion of
the incomplete ability of the
representational system to represent the
contents of implicit perception or the
procedural system you can know that you
know something but you that doesn't mean
you can describe why it doesn't mean you
can describe how you know it and you
don't how do you focus your eyes like
you don't know how you focus your eyes
you just focus them you know how do you
smile like this well maybe less ugly but
you know you you can't describe how you
do it you can't describe the musculature
you can represent the output of the act
and you can do it but you can't
represent it and you're just stuffed
full of skills like that which is
another example of the way that you're
way more complicated than your
understanding of you you know one of the
things people often ask is how can we
use the rat as a model of a person
because like you know a rats not much of
a person depending of course on the

Slovak: 
a on povedal: "neviem definovať pornografiu ale poznám ju keď ju vidím."
A to je myšlienka o neúplnej schopnosti reprezentačných systémov, znázorniť obsah implicitného vnímania. Alebo procedurálneho systému.
Môžeš vedieť že niečo vieš ale to neznamená že vieš popísať prečo.
Neznamená to že vieš popísať ako to vieš.
A viete o tomto...napríklad ako zaostruješ oči?
Nevieš ako zaostruješ oči, iba ich proste zaostruješ.
Ako sa smeješ? No takto...možno menej škaredo...rozumiete mi, neviete popísať ako to robíte, neviete popísať pohyb svalov.
Viete zobraziť výstup činnosti ako taký, to viete spraviť. Ale neviete to zobraziť / reprezentovať.
A ste plní nabití schopnosťami ako táto.
Čo je ďalší príklad toho, ako sme komplikovaní oveľa viac, ako naše pochopenie seba samých.
Viete, ľudia sa často pýtajú že ako môžeme použiť potkana ako model osoby?
Veď potkan nie je veľmi osoba.
Záleží samozrejme na osobe.

Slovak: 
Ale skutočná odpoveď na to je: "nuž, v porovnaní s čím?"
V porovnaní s tvojím porozumením osoby (človeka) je potkan výborný model človeka.
Nie je tak dobrý model človeka, ako by bol človek.
Ale v porovnaní s predstavivosťou povedzme (keby sme mali na iba ju...) je neporovanteľne lepší.
A to je tiež preto lebo možno 98% génov alebo tak, máme s potkanmi spoločných.
Myslím že 90% génov máme rovnakých s kvasinkami, pre boha živého...
Čiže sme oveľa viac potkaní ako kvasinkový...
A so šimpanzmi je to viac ako 99%.
Čiže nie je to zlý model. Evidentne nie je dokonalý ale vždy záleží na tom k čomu to porovnáte.
A viete, počujeme aktivistov za práva zvierat hovoriť veci ako: "môžeme to nahradiť počítačovými simuláciami?"
Nuž nemôžeme pretože nedokážeme simulovať niečo čo nevieme nepoznáme.
Aspoň nie veľmi dobre. Takže to je hlúpy nápad.
Aj keď teda majú pointu v tom že nie je dobré mučiť zvieratá k smrti a toto všetko...
(znovu číta z textu) Čo sú jeho normy. To je dobrá otázka.

English: 
person but the the real answer to that
is well compared to what like compared
to your understanding of a person a rat
is an excellent model of a person so
it's not as good a model of a person as
a person is but compared to imagination
let's say it's incomparably better and
you know that's because we share like I
don't know what 98% of our genes or some
damn thing with rats it's like it's
really up I think we share 90% of our
genes with yeast for God's sake you know
and so we're a lot more rat-like than
yeast like so and I think with chimps
it's over 99% you know so it's not a bad
model obviously it's not perfect but it
always depends on what you compare it to
you know and you hear animal rights
activists say things like well we can
replace that with computer simulations
it's like no we can't because you can't
simulate what you don't know or at least
not very well so that's a silly idea you
know even though they have a point it's
not so great to torture animals to death
and all
but what are his norms well that's a
good question where do norms for

English: 
behavior come from you have norms when
they're violated it annoys you doesn't
mean you know what your norms are but
you do kind of get a sense of what they
are when they get violated that really
upset me well what does that mean
well you don't really know you might
have to think about that for like six
months why you got so upset about that
but you can notice that you got upset
and that means that you do have
expectations and norms let's say but you
don't know where they came from now
obviously in part they came from your
intrinsic structure but also a core
they're a consequence of your learning
but even more importantly they're our
consequence of your learning in a social
environment so all of those phenomena
which exceed your comprehension
determine the nature of your norms and
often you only detect them when they're
violated so because why bother paying
attention to something that works
you just don't know one does they take
it for granted it's almost the
definition of something working it's
like you know you think I'm driving my
car to school and you think you're in a
car but you're really not in a car
you're in a thing that gets you from
home to school and you can pretend that

Slovak: 
Odkiaľ pochádzajú normy pre správanie. ty máš normy. Keď sú porušené tak ťa to otravuje.
To neznamená že vieš čo sú tvoje normy ale tak nejak vieš čo sú keď sú porušené.
To ma skutočne rozrušilo.
Čo to znamená? A skutočne nevieš. Môžeš o tom rozmýšľať 6 mesiacov že prečo si tak rozrušený ohľadom toho.
Ale zistíš že si rozrušený.
A to znamená že máš očakávania a normy povedzme.
Ale nevieš odkiaľ prišli.
Teraz takto. Zjavne sčasti prišli z tvojej vrodenej štruktúry a tiež sú dôsledkom tvojho učenia.
Ale ešte dôležitejšie je to že sú dôsledkom tvojho učenia v spoločenskom prostredí.
Čiže všetky tie fenomény, ktoré presahujú tvoje chápanie, určujú povahu tvojich noriem.
A často ich odhalíš iba keď sú porušené.
Lebo prečo sa obťažovať s niečím čo funguje? Proste to nerobíš.
Nikto to nerobí. Berú to ako samozrejmosť.
Je to takmer definícia niečoho fungujúceho.
Viete pomyslíte si: "šoférujem svoje auto do školy."
A myslíte si že ste v aute. Ale nie ste v aute. Ste vo veci ktorá vás zoberie z domu do školy.

Slovak: 
A môžete predstierať že...(toto je tak otravné...niečo s počítačom). Môžete predstierať že....
Čiže si môžete myslieť že tá vec v ktorej som, a to je trochu divný príklad, je objekt s vlastnosťami objektu, ktoré voláme auto.
Ale to nie je ako to vnímate alebo ako sa voči tomu správate.
Čo sa deje je to, že pokiaľ to robí to čo to má robiť, čo znamená že fungovanie je nedotknuté, nie to čo to je ale jeho funkcia.
Tak potom môžeš použiť nízku úroveň rozlíšenia tej veci.
Auto je iba to čo ťa dostane z bodu A do bodu B.
A teda fakt že tej veci vôbec nerozumieš, je ti úplne neviditeľný.
Ale nie je keď prestane fungovať.
Akonáhle prestane fungovať stáva sa autom.
Prásk! Auto! Ó bože, vôbec nerozumiem /nechápem túto vec.

English: 
that is so annoying you can pretend that
so you might think well the thing that
I'm I'm in is it's kind of a weird
example is it is this object with
objective qualities that you call a car
but but that isn't exactly how you
actually perceive or act towards it what
happens is is that as long as it's doing
what it's supposed to do which means
that its function is intact not what it
is but its function then you can use a
really low resolution representation of
the thing the car is just what gets you
from point A to point B right and so the
fact that you don't understand the damn
thing at all is completely invisible to
you but it isn't when it quits as soon
as it quits it becomes a car it's like
bang car oh my god I don't understand

English: 
this thing at all now what do I do
well you panic a little bit right
because well what do you know about your
car nothing nothing nothing at all and
worse than that now the car has become
an intersection between you and
whoever's going to fix your card so that
introduces a whole bunch of human
elements into it like are they going to
figure out what's wrong with it are they
going to rip you off is your car ever
going to work again are you going to get
to work what's going to happen tonight
so all of a sudden that thing that you
were in that was a car turns into this
massive complex unbelievably complicated
thing and that's actually what it is
your initial representation of it it's
like it's really low resolution it's
like one bit and then bang it breaks
down and poof complexity complexity
complexity everywhere and that
complexity that's what the world's made
out if you remember we talked about
William James and that crazy nitrous
oxide induced pseudo hippie poetry that
he was writing in the 1890s when he was
talking about chaos

Slovak: 
Teraz čo budem robiť? Trochu panikáriš.
Pretože čo vieš o svojom aute? Nič. Nič. Vôbec nič.
A ešte horšie. Teraz sa auto stalo križovatkou / priesečníkom medzi tebou a tým, kto opraví tvoje auto.
Čiže to do toho vnáša veľa ľudských elementov, ako že či zistia čo tomu je?
Ošklbú ťa o peniaze? Bude to auto ešte fungovať?
Dostaneš sa do práce? Čo bude večer?
Čiže zrazu sa tá vec, ktorá bola autom, stáva masívnou, komplexnou, neuveriteľne komplikovanou vecou.
A to je vlastne čo to je.
Tvoje pôvodné zobrazenie auta má skutočne nízke rozlíšenie.
Ako jeden bit.
A potom prásk, rozbije sa to a bum....komplexnosť. Komplexnosť všade.
A tá komplexicita, z tej je zložený svet.
Keď si spomeniete, hovorili sme o William-ovi James-ovi a tej bláznivej pseudo-hipisáckej poézii, ktorú písal pod vplyvom rajského plynu v 1890-tych rokoch a v ktorej hovoril o chaose.

English: 
well that chaos that he was talking
about out of which him order emerges
that's the same thing as that complexity
that's hovering in the background and
children have to operate in a world
that's actually that complex but they're
not smart enough and neither are you so
they build partial representations that
sort of work and the parents scaffold
them so the way children manage that's
like children they don't know anything
but stay they're still alive so what's
up with that you know
part of it is the child is laying out
one of its procedures in the world in
accordance with its understanding and
something goes wrong what does the child
do cry
right it defaults it defaults to this
distress cry and what happens is the
adults move in with their superior
skills and their enhanced understanding
and they mediate between the partial
knowledge of the child in the actual
complex world and without the child
that's why if you take your child to the
mall and just leave you know it doesn't
take very long for them to get really
really really really upset you know
depending on the child some of them

Slovak: 
No ten chaos o ktorom hovoril, z ktorého sa objaví poriadok, to je tá istá vec ako komplexnosť, ktorá sa vznáša v pozadí.
Deti musia fungovať vo svete, ktorý je tak komplexný ale nie sú na to dostatočne múdre. A ani vy nie ste.
Takže si vyrobia čiastočné zobrazenia (reprezentácie), ktoré nejak fungujú.
A rodičia ich ohradia.
Čiže deti to takto zvládajú...Niekto si povie že deti nič nevedia ale predsa sú stále nažive, takže ako to je?
Časť z toho je, že dieťa, vyloží jednu zo svojich procedúr v súlade s tým ako svetu rozumie. Ale niečo sa pokazí.
A čo spraví dieťa?
Plače...
Stiahne sa naspäť k preddefinovanej šablóne tiesňového volania. (volanie úzkosti / rozrušenia)
A dospelí prevezmú kontrolu so svojimi lepšími schopnosťami a svojim rozšíreným pochopením.
A tvoria medzičlánok medzi čiastočnou vedomosťou dieťaťa a samotným komplexným svetom.
Pre toto sa stáva že keď zoberiete svoje dieťa do nákupného domu a necháte ho tam,
nepotrvá veľmi dlho pokiaľ bude veľmi, veľmi, veľmi, veľmi rozrušené.
Viete záleží na dieťati.

Slovak: 
Niektoré takmer okamžite.
Raz som bol na Bostonskom letisku so svojou dcérou, mala asi 3 roky.
Tri a pól možno a so svojím synom, ten mal asi dva roky.
Boli sme tam niekoho vyzdvihnúť a bolo to natrieskané.
Takže som ich držal za ruku.
A veľa som hovoril svojej dcére že keď sa odo mňa oddelí v dave, aby si okamžite sadla.
A že kdekoľvek by sa ocitla, ja som niekde nablízku a že ju nájdem.
"Nikam nechoď!"
Nuž nejak som sa oddelil od nich a pozrel som dozadu a neboli tam.
Neskôr som zistil že nasledovala niekoho iného, kto zozadu vyzeral ako ja.
Našiel som ju asi za 3 minúty. Čo je dlhý čas keď máš tri roky a si na letisku.
Sedela tam paralyzovaná. Ale jej brat bol s ňou a jemu to bolo úplne jedno.
A bolo mu to jedno pretože pokiaľ išlo o neho, tak ona bola dospelá.
Ale pokiaľ išlo o ňu, tak ona bola opustené dieťa na letisku.
Bolo to pre ňu veľmi ťažké.

English: 
almost instantaneously you know one day
I was in the Boston Airport with my
daughter she was about three and three
and a half maybe and my son he was about
two and we were there to pick someone I
was just packed and so I had them by the
hand you know and I were told my
daughter a bunch if she ever got
separated from me in a crowd just to sit
down immediately wherever she was or as
close there by it I would find her don't
move well somehow I got separated from
them and I looked behind them and they
weren't there and I found out later she
followed someone else who looked like me
from behind and she I found her in about
three minutes you know which is a long
time man if you're three years old at
that Airport she was sitting there like
paralyzed you know but her brother was
with her he didn't care at all and the
reason he didn't care is because as far
as he was concerned she was an adult but
as far as she was concerned she was an
abandoned kid in an airport you know it
was very hard on her and it's because
the you know she was protected from the
complexity by her primordial

Slovak: 
Pretože bola chránená pred komplexicitou jej primordiálnou (prvotnou, základovou) reprezentáciou (zobrazením), ktorú predstavovala moja prítomnosť.
Ale akonáhle sa moja prítomnosť vytratila, tak komplexicita ju zaplavila a ohromila ju.
To je chaos a neistota.
Potom sa rozplakala. A plač hovorí: "pomóc, som mimo svojej ligy, topím sa, topím sa." Zasiahni! (dospelému).
Sčasti takto (pre toto) deti dokážu zvládnuť svet, aj so svojou neúplnou reprezentáciou vedomosti.
To je tiež ako ty zvládaš svet.
Lebo sme neuveriteľne nekompletný (neúplný) ale máš všetkých týchto ľudí okolo, celú spoločnosť, ktorá vypĺňa medzery.
Čiže chodíš po svete akoby si vedel čo robíš ale nevieš. Sotva vieš niečo.
Ak sa vieš zapasovať (zapadnúť) do toho systémy tak skvelé, máš ho na svojej strane.
A môžeš ho použiť na vyplnenie medzier.
To je tiež prečo sa ľudia tak starajú o uchovanie / udržiavanie svojej spoločenskej identity.
Svojej skutočnej identity. Nehovorím o nejakej povrchovej identite.
Viete lebo...vy ste nastavili množinu očakávaní a túžob ohľadom toho ako chcete aby sa svet ukázal / vyvinul (pre vás).

English: 
representations and my presence but as
soon as my presence disappeared the
complexity came flooding back and just
overwhelmed her that's chaos and
uncertainty and then she'd cry and the
cry says help I'm out of my league I'm
drowning I'm drowning you know
intervened and so that's how kids in
part can get along in the world with
their incomplete knowledge
representations always huh also how you
get along in the world because you're
incomplete beyond belief but you got all
these other people around you in the
whole damn society filling in the gaps
and so you walk around like you know
what you're doing but you don't you know
you just hardly know at all you know if
you can fit into that system great
you've got it on your side and you can
use it to fill the gaps that's also
partly why people are so concerned with
maintaining their social identity like
the real identity on
talking about some surface identity but
you see because you have set up a set of
expectations and desires about how you
want the world to unfold and you do that

English: 
within a social context and as long as
your desires and the actions of the
community match which means you're at
home roughly speaking as long as they
match you stay emotionally regulated you
like that that's why you can stay calm
in here it's like your desires are being
played out by everyone else because one
of your desires is that none of these
crazy primate starts brandishing a knife
for example or even twitching or any of
that sort of thing you don't want any of
that and if it starts happening it's
like you get weary very quickly and
maybe you look and maybe you won't and
maybe you'll freeze maybe you'll get the
hell out of there or maybe you'll get
aggressive but that match has to
maintain itself intact or your entire
nervous system gets dysregulated and the
reason for that is that as soon as that
match is disrupted the underlying
complexity and chaos of the world
reveals itself and so does your
inadequacy and then your body defaults
into predator mode and and the fact that
you don't know anything and that
everything is really complicated becomes

Slovak: 
A robíte to v spoločenskom kontexte.
A pokiaľ vaše túžby a konanie komunity (spoločnosti) sú v súlade.
Čo znamená že si doma. Zhruba povedané.
Pokiaľ sú v zhode, zostávaš emočne regulovaný (stabilný).
To sa ti páči. Preto môžeš zostať pokojný aj tuto. Tvoje želanie je vykonávané všetkými ostatnými.
Lebo jedno z tvojich želaní (túžob) je to, že žiadny z týchto bláznivých primátov nezačne mávať nožom napríklad.
Alebo trhať sebou. Alebo hocičo podobné.
Nechceš nič z toho.
A keď sa to začne diať tak sa staneš otrávený veľmi rýchlo a možno sa budeš pozerať a možno nie, možno stuhneš, možno utečieš, možno budeš agresívny.
Ale ten súlad musí zostať nedotknutý lebo inak celý tvoj nervový systém sa stane deregulovaný.
A dôvod na to je že, keď sa ten súlad poruší, tak podložitá komplexicita a chaos sveta sa objaví a rovnako aj tvoja neadekvátnosť (neprimeranosť).
A potom sa tvoje telo stiahne do módu (režimu) koristi. A fakt že nič nevieš a že všetko je veľmi komplikované sa stane veľmi evidentný, veľmi rýchlo.

English: 
very evident to you very quickly and
people hate that it's the worst thing
that can happen to them the bottom
falling out of their world and so that
happens more when your fundamental
presumptions about things are are
challenged and then you have to solve
the problem of what constitutes a
fundamental presupposition you know how
do you know which presupposition is
peripheral in which one central and you
can tell in part because the more upset
you get about something the more central
it is that that things about to your
entire structure of belief and that's
one way of getting into that unconscious
structure of belief from a
psychoanalytic perspective so what are
the things that happens to me for
example as a therapist is I'll be
talking to my clients and they'll be
talking about something difficult and
all of a sudden they'll cry and they
often don't know why so I stopped them
right there it's like something went
through your mind something happened and
the cry indicates that you've moved
beyond your domain of competence out
into the unknown world all of a sudden
into chaos what's that chaos what
exactly happened and people you know
they're usually embarrassed that they

Slovak: 
A ľudia to nenávidia.
Je to najhoršia vec, ktorá sa im môže stať.
Odpádava spodok z ich sveta. (pôda spod nôh)
A to sa stáva viac keď tvoje základné predpoklady o veciach sú spochybnené / napadnuté.
A potom musíš vyriešiť problém toho že čo tvorí základné predpoklady.
Ako vieš ktorý predpoklad je periferálny (okrajový) a ktorý centrálny?
A vieš to sčasti povedať tak, že čím viac si rozrušený niečím (nahnevaný na niečo), tak tým viac je to centrálne k tvojej celej štruktúre viery.
A to je jedna cesta ako sa dostať do tej nevedomej štruktúry viery z psychoanalytickej perspektívy.
Jedna z vecí ktorá sa mi diala ako terapeutovi.
Hovoril som s klientami a hovorili o niečom zložitom (náročnom).
A zrazu by sa rozplakali.
Často ani nevedia prečo.
Takže som ich zastavil v tom bode.
Niečo ti prešlo mysľou. Niečo sa stalo.
A plač naznačuje že si sa pohol mimo doménu svojej kompetencie (toho čo zvládaš), von do neznámeho sveta. A zrazu ( zničoho nič).
A zrazu ( z ničoho nič). Do chaosu. Čo je ten chaos? Čo presne sa stalo?

English: 
cry but often make
remember what flitted through their mind
and it's a represent it's a it's some
encounter with the chaos beyond their
conceptual systems that produces that
emotional response and then we can dig
into that find out oh that's a trauma
especially if it's more than a year -
how fold and those can be of various
depths and profundity you know sometimes
they're so bad that the person just
breaks down completely and they never
put themselves together you know that's
when something's just walloped you it's
hit you right at the bottom of your
axiomatic structures so to speak right
at the trunk but when you're doing
therapy with people and you watch how
they respond emotionally you look for
those tiny eruptions of negative emotion
and those are like holes in their
conceptual structure and those have to
be sewed up by their man you in the
process of dialogue you figure out okay
there was a bit of unexplored territory
there that manifested itself it produced
an emotional response in you that
indicates that you've reverted in some
sense to childhood that would be the
Freudian interpretation now we have to

Slovak: 
A ľudia. Viete sú väčšinou zahanbený že plačú a často si pamätajú čo preblesklo ich myslou.
A je to nejaké stretnutie s chaosom za ich konceptuálnymi systémami (systémami poňatia sveta) čo spôsobuje túto emočnú reakciu.
A potom sa do tohto vieme ponoriť.
Zistiť či je to trauma. Špeciálne ak je to staršie ako rok a pol.
Môže to mať rôzne hĺbky a závažnosti.
Niekedy je to tak zlé, že ten človek sa rozpadne kompletne a nikdy sa neposkladá.
To je keď ťa niečo proste rozmláti. Udrie to na základ tvojich principiálnych (základových, axiomatických) štruktúr, takpovediac.
Priamo na kmeň / trup.
Keď robíš terapiu s ľuďmi a pozoruješ ako reagujú emočne, tak hľadáš tie malé erupcie negatívnych emócií.
A to sú ako diery v ich konceptuálnej štruktúre.
A tie musia byť zašité.
Nimi a tebou v procese dialógu.
Zistíš že...
..ok, tam bol kus neprebádaného územia, ktorý sa ukázal.
Spôsobil v tebe emočnú reakciu, ktorá napovedá že si sa v istom zmysle vrátil do detstva.
To by bola Freudiánska interpretácia.

English: 
figure out what it was that that's in
that hole what caused that tear and then
we have to go back and articulate it and
analyze and study it until we can sew it
up and then and art and and get to the
gist of it to make it into a adaptive
story and then you can leave it behind
and it actually produces neurological
transformation as you do that the
memories in some sense actually move
their psychophysiological location you
could say their location in your psyche
but you can also note that the brain
systems that are handling the memories
aren't the same
so they're much more limbic they're way
lower and closer to the emotional
centers when it's still raw trauma and
by the time it's fully articulated it's
more represented in an articulated story
a causal story and that's partly why
writing about emotional events actually
helps you overcome them so and it's
possible that writing about how it is
that you overcome emotional events in
general is actually the best kind of
therapy right not how do you solve a
particular problem but how is it that

Slovak: 
Teraz musíme zistiť že čo je to, čo je v tej diere, ktorá spôsobila to roztrhnutie.
A potom musíme ísť naspäť a pomenovať to a analyzovať a študovať to, až pokiaľ to nevieme zašiť.
A dostať sa k podstate toho.
Spraviť z toho  adaptívny (prispôsobený?) príbeh.
A potom to môžeš zanechať. (nechať tak)
A to spôsobuje neurologickú premenu, tým ako to robíš.
Spomienky (pamäť) v istom zmysle menia psychofyziologickú polohu.
Môžeš povedať, že ich poloha je predsa v psyché.
Ale tiež môžeš vziať na vedomie že mozgové systémy ktoré riadia (spravujú) tú pamäť nie sú tie isté.
Sú oveľa viac limbické.
Sú oveľa nižšie a bližšie emočným centrám, pokiaľ je to stále surová trauma.
A keď už je plne artikulovaná (pomenovaná) tak je zobrazená (reprezentovaná) v príbehu.
Kauzálnom (príčinnom) príbehu.
To je sčasti prečo písanie o emočných udalostiach ti pomáha ich prekonať.
A je možné že písanie všeobecne o tom že ako prekonávaš emočné udalosti, je najlepšia forma terapie.
Nie to že ako riešiš konkrétny problém.

English: 
you orient yourself in the world so that
you solve the class of the fact that
there are problems right that's that's
the ultimate story and I think that's
the hero myth and I also think that
that's the knowledge generating process
that Piaget is talking about you that's
because you have you're constantly
overcoming problems in the world
and the problems are that you don't know
enough to get what you want from the
world and so you get that mismatch
mismatch
there's you've got whole brain systems
that are designed to do nothing but
detect that mismatch like crucial
central brain structures and we'll talk
about that a lot when we get into the
into the physiology so all right how
does on what does an individual basis
judgments water is norms how are they
validated how do you know if you're
right about your norms what's the
interest of such norms for the
philosophy of science in general that's
a really tough one it's like well you
have norms and expectations as a human
being and because of that they they have
a determining influence on the manner in
which you conduct science so for example
here's one of the problems with a
straight realist view so we could be

Slovak: 
Ale to že ako sa orientuješ (nastavuješ) vo svete tak, aby si vyriešil triedu (skupinu) toho faktu že existujú problémy.
To je najväčší (ultimatívny) príbeh.
A ja myslím že to je príbeh o hrdinovy a tiež si myslím že to je vedomosť generujúci proces, o ktorom hovorí Piaget.
Lebo vo svete neustále prekonávaš problémy.
A problém je že nevieš dosť na to aby si dostal od sveta čo potrebuješ.
Takže máš ten nesúlad. Nesúlad.
Sú celé mozgové systémy, ktoré sú prispôsobené len na to aby zistili (detekovali) ten nesúlad.
Rozhodujúce, centrálne mozgové štruktúry.
A o tom budeme hovoriť veľa keď prídeme k fyziológii.
v poriadku.........(citát z premietaného dokumentu) Na čom jednotlivec zakladá svoje úsudky?
Čo sú jeho normy? Ako sú tieto normy uplatnené / potvrdené / validované? Ako vieš že máš správne normy?
Aká je dôležitosť takýchto noriem pre filozofiu vedy vo všeobecnosti. Toto je skutočne ťažká otázka.
Ty máš normy a očakávania ako ľudská bytosť.
A práve preto majú určujúci vplyv na spôsob akým robíš (vykonávaš) vedu.
Takže napríklad.
Tu je problém s pohľadom, ktorý je čisto vedecko realistický.

English: 
having a discussion and I could say well
you know that tile is to the right of
that tile and then I could say well this
brick is smaller than that brick and
then I could say you know the roof is
white really quite white there and start
back there and like after about 20
statements like that you're just going
to want to slap me and the reason for
that is that well those statements are
perfectly valid representations of fact
but there's an infinite number of facts
and most of them are irrelevant and
that's the thing that's the thing the
facts have to be relevant like if you
come to a lecture and all the person
does is tell you irrelevant facts what
happens you've been in lots of lectures
like that what happens when you start
fantasizing about something that might
be more worthwhile
you know or you go to sleep because your
brain is a lot smarter than you are it
figures hell if all we're gonna get
exposed to here is an infinite infinite
number of irrelevant facts we might as

Slovak: 
Mali by sme rozhovor a ja by som povedal že: "vieš čo, táto dlaždica je napravo od tejto dlaždice."
A potom by som povedal: "táto tehla je menšia ako táto tehla".
A potom by som mohol povedať: "vieš čo, strop je veľmi biely tuto a je tmavý tam vzadu".
A po dvadsiatich vyhláseniach ako tieto, by si ma proste chcel prefackať.
A dôvod na to by bol, že aj keď všetky tie vyjadrenia sú odôvodnené fakty.
Ale existuje nekonečné množstvo faktov. A väčšina z nich je irelevantná (nedôležitá).
A to je tá vec. To je tá vec.
Fakty musia byť relevantné.
Ako keď prídeš na prednášku a všetko čo ti povedia sú nerelevantné fakty, tak čo sa deje?
Boli ste na veľa takýchto prednáškach. Čo sa deje?
Začneš fantazírovať o niečom čo by bolo viac hodné času (hodnotné).
Alebo zaspíš. Lebo tvoj mozog je oveľa múdrejší ako ty.

Slovak: 
Príde k záveru že pokiaľ budeme vystavený len nekonečnému zoznamu nedôležitých faktov, tak si dajme radšej  šlofíka pokiaľ sa nestane niečo dôležité.
A to je pravda. Presne takto to funguje.
A potom ako fakt že deti myslia rozdielne (od dospelých) ovlyvňuje naše predpoklady o fakte ako takom.
Deti žijú vo svete.
Rozmýšľajú inak o svete ale napriek tomu prežijú.
Už som spomenul čiastočné riešenie tohoto.
Dospelí zakročia na krajoch, na hraniciach. (toho čo dieťa vie).
Toto deti robia neustále, volá sa to odkazovanie (referencovanie).
Robia to dvomi spôsobmi.
Napríklad ak ste v izbe so svojím dieťaťom,  možno dvomi, a cez izbu prebehne myš.
Dieťa sa zameria na myš a bude sledovať jej pohyb, to je celkovo nevedomé, to sledovanie.
A povedzme že matka spraví to isté.
Dieťa sa pozrie na myš a potom na matku.
A to preto lebo dieťa nevie čo to je tá myš. A preto sa pozrie na matku aby prečítalo z jej tváre, čo je premietacia plocha emócií, ako klasifikovať myš v zmysle dôležitosti.

English: 
well have a nap until something
important happens so it's true it's
exactly how it works now this is gonna
get big isn't that what happens next
No so okay so and then how does the fact
that the child children think
differently affect our presumption of
fact itself children live in the world
they think differently about the world
but yet they survive and so well I
already mentioned a partial solution to
that adults intercede you know around
the edges around the borders children do
this all the time a so it's called
referencing and they do it two ways so
for example if you're in a room with
your child maybe to wait and mouse runs
across the child will orient to it watch
it track it that's pretty much
unconscious and the mother let's say
will do that too and then the child
looks at the mouse and then looks at the
mother and the reason is is because the
child doesn't know what the mouse is and
so then it looks at the mother to read
from the mothers face which is a
projection screen of emotions how to
classify the mouse in terms of import

Slovak: 
A ak je matka pokojná a potľapká dieťa, tak je ľahostajnejšie voči tomu....a vyhodnotí to ako "nie nebezpečie".
To je tá myš najprv. Buď "nebezpečie" alebo "nie nebezpečie."
Až veľmi dlho potom sa stane myšou (pre dieťa).
Pomyslíte si že však to bola myš od začiatku...
...ale tieto veci nie sú tak priamočiare. Nie sú tak priamočiare.
Každopádne, ak matka vylezie na stôl a má záchvat kriku.
Tak je dieťa už pripravené, kvôly tejto anomálii na emočnú reakciu.
Dieťa sa porie na tvár matky a má v nej hrôzu a dieťa si pomyslí, malé nebezpečie je veľké nebezpečie!
Fóbia. Fóbia. Fóbia.
Ako to sa nestane každému dieťaťu lebo niektoré sú veľmi emočne silné.
Ale ak má dieťa vysoké hodnoty neuroticizmu. Osobnostnej črty neuroticizmus (nervozita povedzme)
tak pravdepodobnosť že sa u nich rozvinie trvalý, polo-trvalý strach z myší je vysoko pravdepodobná.
A to by sa malo stať, lebo matka ti povie čo tá myš je.
Jej tvár nehovorí myš.
Hovorí bezpečie alebo nebezpečie.
A to je prvá vec ktorú chceš vedieť o niečom.

English: 
and if the mother is like all calm about
it and gives the kid a pad it's like you
know okay whatever
you know not a danger that's what the
mouse is first danger not danger
it's way after that that it's a mouse
you think no it's a mouse to begin with
it's like these things are not so
straightforward they are not so
straightforward so anyways if the mother
climbs up on the table it has a
screaming fit then the child's already
prepared because of this anomaly to be
emotionally responsive the child looks
at the mothers face it's got terror on
at the mouse child takes small danger
big danger it's like phobia phobia
phobia now all kids that won't happen to
you because some are very emotionally
robust but if they're very Charles very
high in neuroticism trait neuroticism
the probability that they'll develop a
permanent semi-permanent fear of the
mouse is extraordinarily high and that's
what should happen because the mother
tells you what the mouse is and in the
face does it's a mouse it says safety
danger and that's the first thing you
want to know about something is it safer
is it

English: 
dangerous and that's a tricky one eh
because whether something is safe for
dangerous is not exactly an objective
fact there's a guy named JJ Gibson who
wrote a book called NACA logical
approach to visual perception which I
would highly recommend and his claim in
that book it's a real work of genius I
believe is that when you see when you
walk towards a cliff you don't see a
cliff you don't see a cliff and infer
danger what you see is a falling off
place and you infer cliff and you can
tell that some of you have vertigo you
go up on the 26th floor out into balcony
and it's like you don't want to go near
the edge maybe you feel like you're
gonna throw yourself over because people
have that kind of what if what if I fell
or what if I jumped over it's like stay
away from that it's like that perception
of the danger precedes your perception
of the balcony and the object now you
know that's how your brain is wired the
dangers first object second so in people
with blind sight who I've talked about
before who think they're blind they
can't see then they tell you that they

Slovak: 
Je to bezpečné alebo je to nebezpečné.
A to je zložité / chúlostivé, lebo to či je niečo bezpečné alebo nebezpečné nie je úplne objektívny fakt.
Jeden chlapík, J.J. Gibson napísal knihu Ekologický (okolnostný?) prístup k zrakovému vnímaniu, ktorú veľmi odporúčam.
A jeho tvrdenie v tej knihe, čo je skutočné dielo génia myslím.
Je že keď ideš smerom k útesu, tak nevidíš útes.
Nie je to tak že vidíš útes a odvodíš nebezpečie.
To čo vidíš je "miesto spadnutia" (miesto kde sa dá spadnúť)  a odvodzuješ útes.
A viete to povedať podľa toho že...niektorý z vás majú závrate. Idete na balkón na dvadsiatom poschodí a nechcete sa ani priblížiť kraju.
Možno sa cítite že by ste sa prehodili cez zábradlie. Lebo ľudia majú také myšlienky...čo keď spadnem? Čo keď preskočím?
Len chcete zostať prečo od toho.
Toto vnímanie nebezpečia, predchádza vnímaniu balkóna a objektu.
Takto je nastavený váš mozog.
Nebezpečia prvé, objekty druhé.
Čiže ľudia oslepení (slabozraký) o ktorých som hovoril predtým a ktorí si myslia že sú slepí. Nevidia, to vám povedia.

Slovak: 
Stále vedia detekovať ustrašené tváre.
A vieme detekovať to že oni detekujú tie tváre tak, že meriame vodivosť (odpor) pokožky.
Čiže ich oči mapujú (posielajú signál) rovno na systémy strachu a reflexov, úplne bez sprostredkovania objektívnych vnemov.
Takže si nemyslite že to čo vidíte vo svete je objektívny svet a od neho odvozdujete význam.
Veľmi ľahko by to mohlo byť presne naopak.
A vyzerá to tak, keď sa pozriete na to ako je nastavený mozog, že to tak v skutočnosti je. (naopak)
Alebo aspoň paralelne.
Ale to vnímanie "nebezpečie"  "nie nebepečie" musí byť veľmi, veľmi, veľmi, veľmi rýchle.
Čím teda predchádza viac rozvinutým kognitívnym vysvetleniam (interpretáciám) a dokonca vnemom. Lebo to nejakú chvíľu trvá kým niečo uvidíte.
Lebo je skutočne komplikované niečo vidieť.
Čiže nemôžeš čakať kým uvidíš tú vec aby si mohol konať (nejak reagovať). Proste nie si dostaočne rýchli.
Hovoria že keď si profesionálny tenista, tak čas ktorý potrebuje loptička od proti hráčovej rakety po teba, nie je dostatočný na naplánovanie žiadnej motorickej akcie.
Čiže to čo robíš je že odblokuješ motoriku pozeraním sa na postoj protihráča.

English: 
could still detect fearful faces and you
could detect their detection by
measuring their skin conductance and so
their eyes are mapping right on to their
fear and reflex systems without any
intermediary of objective perception
whatsoever so don't be thinking that
what you see in the world is the
objective world and then infer its
meaning it could easily be exactly
backwards and it looks like if you look
at how the brain is set up that it is in
fact actually backwards or at least
parallel but but the but the danger not
danger perception has to be very very
very very fast and so it precedes the
more elaborate cognitive interpretations
even the perceptions because it actually
takes a while to see something because
it's really complicated to see something
and so you can't just wait around to see
the damn thing before you act you just
not fast enough so they say if you're a
pro tennis player the time it takes the
ball to leave your opponent's racket to
get to you is not long enough for you to
plan any motor act so what you're doing
is you've got them what you dis inhibit

Slovak: 
Pozeráš sa a keď udrie raketou, už si pripravený na odpoveď.
Rúti sa to 120 míľ za hodinu na vzdialenosť 50 stôp.
Na to nemáš reflexy.
Tvoje oči pripravia telo, v istom zmysle, bez vedomého vnemu.
Staneš sa vedomým keď spravíš chybu.
To je tak nejak k čomu vedomie je.
Detekuj chybu a oprav!
Detekuj chybu a oprav!
To je vedomie. Nie je to že naplánuj si čo bude ďalej. Aj keď ani toto nie je také jednoduché.
Iné problémy ku ktorým sa Piaget snažil vyjadriť.
Nuž, čo sú čísla? Čo to znamená že je priestor? Čo myslíme, keď hovoríme o čase?
Ako sme prišli na takýto koncept?
Čo znamená rýchlosť? Ako vieme že objekt je trvalý?
Ako vieme že objekt zostáva rovnaký aj po sérii transformácií / premien.
To je veľmi klasický Piaget-ovský problém.

English: 
the motor act by looking at the stance
of your opponent and watching and by the
time they hit it you're already prepared
for the response because you just not
it's coming at 120 miles an hour it's
like it's going fifty feet you don't
have the reflexes for it so your your
your eyes are making
body ready without in some sense without
your conscious perception you become
conscious if you make a mistake right in
fact that's kind of what consciousness
is for it's like detect error fix detect
error fix
that's consciousness it's not plan what
you're going to do next although it's
not that simple either other problems
that Piaget was trying to address well
what water numbers what does it mean for
there to be space what what do we mean
when we when we talk about time how do
we how did we come up with that concept
what does speed mean how do we know an
object is permanent how do we know that
an object stays the same across sets of
transformation so that's a very classic
piagetian problem so let's say you give
a kid a bowl of clay and then you crush

Slovak: 
Povedzme že dáte dieťaťu plastelínu a stlačíte ju tak, že máte valec. A teraz je to tá istá vec? Alebo je to iná vec.
A odpoveď je, že to je tá istá vec a je to aj iná vec.
A niečo ohľadom tej veci zostalo rovnaké aj cez (po) transformáciách.
A teda jedna z vecí na ktorú sa snaží Piaget prísť.
Čo zostáva konštantné aj po transformáciách (premenách).
Lebo o tom potom môžete považovať za fakt. Protóny sú takéto.
Zostávajú konštantné počas premien (transformácií).
Takže predpokladáme že sú sakramentsky, seriózne reálne. Vytrvajú...neviem koľko protóny prežijú (vydržia)...neviem nejaké desiatky miliard...takže sa nebojte, vaše protóny budú sedieť na mieste a správať sa slušne.
Čiže vydržia veľmi, veľmi, veľmi dlhý čas, cez série premien.
Čiže ich môžeme považovať za reálne (skutočné).
Zaujímalo ho, prečo sa deti hrajú.
A prečo existujú vzory (šablóny) v hrách a ako sú spojené so snamy.
A skutočne ho zaujímalo to, že napodobňujeme iných ľudí.
Toto je podľa mňa ďalšia časť, Piaget-ovho úžasného génia,
pretože bol jeden z raných vývojových mysliteľov, ktorý pochopil že

English: 
it so it's now a cylinder is like is
that the same thing or is it a different
thing and the answer is well it's the
same thing and it's a different thing
but there's something about it that
remained constant across the
transformations and so one of the things
that Piaget is trying to figure out is
what remains constant across
transformations because you might think
about that is a real fact protons are
like that right they remain constant
across transformations and so we assume
that they're pretty damn real and they
last I don't know how long protons last
it's like I don't know what it is it's
some tens of billions of so don't worry
your protons are going to just sit right
there and behave you know so they last
for a very very very long time across
sets of transformation so we can regard
them as real he was interested in why
children play and why there are patterns
in play and how that's related to dreams
and he was really interested in the fact
that we imitate other people and this is
another part of Piaget staggering genius
in my estimation because he was one of
the early developmental thinkers who
understood that our capacity for

Slovak: 
naša schopnosť sa učiť nie je až tak sprostredkovaná jazykom ako je sprostredkovaná našou schopnosťou používať naše telá na reprezentovanie (vyjadrenie / zobrazenie) tiel iných ľudí.
A to je neuveriteľné. To je neuveriteľná myšlienka.
Počujete príslovie o tom ako sa opica ktorá vidí niečo, napodobňuje daný čin. Ale to nie je pravda.
Opice nie sú veľmi dobré v napodobňovaní.
Chobotnice, oni vedia napodobňovať (imitovať).
Keď dáte chobotnici fľašu zavretú korkom a vnútri je krab, tak príde na to ako vybrať ten korok aby sa dostala ku krabovi.
Ale keď necháte pozorovať jednu chobotnicu, ako to robí druhá, tak sa to naučí rýchlejšie.
Chobotnice sú šikovné.
To je sčasti preto lebo  majú chápadlá, čo znamená že majú niečo s čím môžu vykonávať / robiť veci.
Ako naše ruky. To sú naše chápadlá.
A chobotnice môžu vykonávať veci vo svete, pretože majú chápadlá.
Počujete o nadľudskej inteligencii živočíchov ako delfíny a veľryby...ale to je také že...skôr nie.
Oni sú v podstate skúmavky (tvarom).
Čo vedia akože urobiť? Nosom uplácať (postaviť) mesto? No nie, to neurobia.

English: 
learning was not so much mediated by
language as it was mediated by our
capacity to use our bodies to represent
the bodies of other people and that's
mind-boggling it's a mind-boggling idea
so you know you hear monkey-see
monkey-do but it's actually not true
they're not very good at imitating
octopuses or octopi they can imitate
actually so if you give a octopus a
bottle with a cork in it and there's a
crab in the cork it can figure out how
to get out the cork and sneak out the
crab but if you get an octopus to watch
it
our octopus do that it'll learn to do it
faster those things are smart and that's
partly that's because they're all
tentacley right and so they actually
have something they can do something
with like our hands there's our
tentacles you know an octopus I can
operate in the world because they have
tentacles and and you know you hear
about the superhuman intelligence of
things like dolphins and whales it's
like ya know they're basically test
tubes you know what what are we gonna do
now tap a city it's like no they're not
gonna do that
they can't manipulate the world so
whatever their intelligence is it's way

English: 
different than ours okay imitation so
partly what you're doing all the time is
imitating other people all of you are
imitating each other right now
you can tell because look around you're
all doing exactly the same thing so it's
it's mass imitation and that's really a
huge part of social structure is that
we're constantly imitating each other
and so that means that your body and her
body are very much matched
physiologically right now you're in the
same state and you can tell because you
basically have the same expression and
as long as all you crazy primates
violent primates have the same
expression on you can pretty much be
sure that all of you are thinking and
about to do approximately the same thing
and so you can keep that match between
your desire slash expectation and
reality happening and that's why we have
a face it's so that other people know
what the hell we're up to and that's why
you're always watching people's faces
because you want to see what they're up
to and that's why you have white
surround your iris gorillas don't and so

Slovak: 
Nevedia so svetom manipulovať (narábať), čiže akúkoľvek inteligenciu majú, je veľmi odlišná od našej.
OK, takže imitácia (napodobňovanie). Jedna z vecí, ktorú robíte neustále je napodobňovanie iných ľudí.
Všetci sa napodobňujete navzájom aj práve teraz.
A dá sa to povedať. Poobzerajte sa. Robíte presne tú istú vec.
Je to masová imitácia. A to je skutočne dôležitá časť spoločenskej štruktúry.
Neustále sa navzájom napodobňujeme.
Čiže to znamená že tvoje a jej telo sú fyziologicky zodpovedajúce. Ste v rovnakom stave.
Dá sa to povedať. Máte rovnaké výrazy.
A pokiaľ vy všetci blázniví, násilní primáti máte rovnaký výraz,
tak si môžete byť v zásade istý tým, že si myslíte a robíte približne rovnakú vec.
Čiže môžete udržať ten súlad medzi túžbou / očakávaním a realitou.
A aj preto máme tvár.
Aby ostatní ľudia videli že na čo sa chystáme.
Preto stále pozeráte ľuďom do tváre. Lebo chcete vidieť na čo sa chystajú (čo sú zač).
A preto máte bielka okolo dúhoviek.
Gorily to nemajú.

English: 
that's because I can see exactly where
your eyes are pointing because they're
highlighted by that white and I'm
unbelievably good at detecting the
precise direction of your gaze and so if
you stand on the corner and look up the
buildings other people will stand beside
you and look up because they think well
that guy would be standing there
pointing his eyes into the sky unless
there was something of interest to a
primate like me and so this classic
social psychology experiment you'll get
people gathered around trying to figure
out what the hell it is that you're
pointing your eyes at right because that
indicates intense interest interest in
something valuable that I might be able
to share partake in if I can figure out
what it is that you're up to and so all
your ancestors who didn't have nicely
defined eyes they all got killed or they
didn't mate and that's
why you have these beautiful white eyes
with this like colorful
iris in the middle it's so that people
can tell what the hell you're up to and
they're more likely to cooperate with
you more likely to mate with you and
less likely to kill you which is you
know probably a good thing all things
considered and so you know if you look

Slovak: 
A to je preto, aby som mohol povedať kam smerujú tvoje oči, úplne presne.
Lebo sú zvýraznené tou bielou.
A sme neuveriteľne dobrí v zisťovaní presného smeru pohľadu.
Čiže ak sa postavíš na roh ulice a budeš sa pozerať hore na budovu, iní ľudia sa postavia vedľa teba a budú pozerať hore.
Pretože si pomyslia, že ten chlapík by nestál a nepozeral smerom na oblohu, pokiaľ by tam nebolo niečo zaujímavé pre primáta ako som ja.
Klasický experiment sociálnej psychológie.
Dostanete ľudí, ktorí sa zozbierajú okolo a budú sa čudovať čo to dopekla je? To na čo smeruješ oči.
Lebo to naznačuje intenzívny záujem.
Záujem o niečo hodnotné, čoho by som sa mohol zúčastniť, pokiaľ by som zistil, že o čo ti ide.
Čiže všetci vaši predkovia, ktorí nemali pekne definované / vyhranené oči, tak tí boli zabití alebo sa nepárili.
A to je prečo máš dnešné krásne biele oči s farebnou dúhovkou v strede.
Aby ľudia vedeli povedať že čo chystáš (čo si zač).
A je pravdepodobnejšie že budú s tebou spolupracovať a tvoriť páry a menej pravdepodobnejšie ťa zabijú. Čo je pravdepodobne dobrá vec, celkovo vzaté.

Slovak: 
Viete keď sa pozeráte na tú istú vec, ako niekto iní, tak ich napodobňujete.
A jedna z vecí, ktorá je zaujímavá je že,
keď sa pozeráte na tú istú vec ako niekto iný a máte rovnakú hodnotovú štruktúru, tak vaše emočné reakcie budú veľmi príbuzné / podobné.
A viete to povedať tak, že keď idete do kina.
A pozeráte sa na hrdinu.
A ztelesníte hrdinu pri pozeraní. (vcítite sa do neho)
Tak emócie ktoré vyprodukujete vnútri seba pri imitovaní hrdinu na plátne
vám umožnia zistiť, čím hrdina prechádza
a môžete sa z toho poučiť. (učiť)
A to je veľmi komplexná forma imitácie. (napodobnenia)
Robíme to keď rozprávame alebo pozeráme príbehy.
A tie príbehy sú skutočne komplikované.
Lebo ako sme už načrtli. Nie sú iba faktickým zobrazením niekoho činnosti počas dňa.
Ale sú vyjadrením dôležitých vecí, ktoré tá osoba urobila.
Zmysluplných vecí.
Čiže keď idete do kina, tak všetko čo robíte je že pozeráte zmysluplné veci (plné zmyslu). Pokiaľ ten film stojí za niečo.
A viete to, lebo...

English: 
at the same thing that someone else is
looking at you're imitating them and one
of the things that's interesting is that
if you're looking at the same thing that
someone else is looking at and you would
have at the same value structure then
your emotional responses are going to be
very much akin to one another and you
can tell that when you go to a movie and
you watch the hero and you embody the
hero while you're doing so and the
emotions that you produce inside of you
by imitating the hero on the screen
enable you to figure out what the hero
is going through and you can learn from
that and so that's a very complex form
of imitation and we do that when we tell
stories or we watch stories and those
stories are really complicated because
as we already outline they're not just
factual representations of someone's
action during a day their
representations of the important things
that the person did the meaningful
things and so when you go see a movie
all you're doing is watching meaningful
things if the movies any good and you
know that because well if the movie

Slovak: 
...nuž, keď ten film nie je zmysluplný, tak odídete. Ste znudení.
Fakt, že je to zmysluplné vás drží v sedadle kina. A nie nevyhnutne viete prečo.
Vlastne často nemáte žiadnu predstavu o tom, prečo je to zmysluplné.
Je to ako pozerať Pinocchia zachraňovať svojho otca z veľryby....čo to dofrasa je? Ako je to zmysluplné?
Nuž neviete, ale je to zmysluplné.
Morálne otázky. Už sme hovorili o Piagetovom záujme o morálku.
Och...toto skutočne nie je dobré...(zase niečo s počítačom).
OK. Tu je návrh myšlienky. Konštruktivistický návrh.
Vedomosť nezačína v "Ja". Čím myslí...sú dva základné spôsoby akými rozmýšľať o svete.
Je ich viac, ale začneme týmto.

English: 
isn't meaningful well then you leave
your board right it's and the fact that
it's meaningful is what keeps you in the
seat and you don't necessarily know why
in fact you often have no idea why it's
meaningful
it's like watching Pinocchio rescue is
farther from a whale it's like what the
hell you know how I is that meaningful
well you don't know but it is so moral
concerns well we already talked about
Piaget is concerned about morality oh
boy this is really not good
okay here's a proposition constructivist
proposition knowledge does not begin in
the eye by by which he means they're
kind of two ways of looking at the world
there's more but we'll start with that
one is is that all of your knowledge

English: 
comes from outside sense data okay and
now that's kind of a behaviorist claim
and before that it's a it's an
empiricist claim and then the other
ideas no that can't be right because you
have internal structures that enable you
to look at the world and interpret it
and so and and some of those might be
implicit axiomatic like the fact that
you have two eyes and you look at the
outward into the world and that you can
hear and that you can touch it's like
the fact of those senses isn't dependent
on the empirical reality for those
senses to manifest themselves they're
already built into you and people like
Kant for example made the proposition
that we had a priori knowledge
structures and that we use them to
interpret the world and so it's
different than him it's different than
empiricism and so what
Piaget is saying well it's neither of
those are right exactly it's not like
you will learn everything from the world
through your senses and it's not as if
you project everything onto the world as
interpretation it's something in-between
and it's a dynamic it's a dynamic and so
and it's like bootstrapping

Slovak: 
Jeden je, že všetky tvoje vedomosti prichádzajú z vonkajších zmyslových dát. To je zhruba behavioristické tvrdenie. A predtým to bolo tvrdenie empiristov.
A potom ten druhý spôsob je že, no to nemôže byť pravda lebo ty máš vnútorné štruktúry ktoré ti umožňujú sa pozerať na svet a interpretovať ho. (vykladať si ho, tlmočiť)
A niektoré z tých štruktúr môžu byť implicitné, axiomatické.
Ako fakt že máš dve oči a pozeráš sa von na svet a že počuješ a že máš hmat.
Fakt týchto zmyslov (vnemov) nie je závislý na empirickej realite v tom zmysle aby sa tie zmysli prejavili. Sú v tebe zabudované.
Ľudia ako Kant, napríklad.
Predniesli myšlienku že máme prvotné / vrodené  (a priori) štruktúry a používame ich na výklad sveta.
To je rozdielne od empirizmu.
A teda Piaget hovorí, že ani jeden z týchto pohľadov nie je úplne presný.
Nie je to tak že sa naučíš všetko z vonkajšieho sveta. Cez zmysli.
A tiež to nie je tak, že premietaš všetko na svet ako interpretáciu.
Je to niečo medzi.
A je to dynamika. Je to dynamika / pohyb.
Je to ako postupné štartovanie. To je správny spôsob ako o tom rozmýšľať.

English: 
that's the right way to think about it
you know when your computer boots up
that means bootstrapping
its off and then a bunch of simple
processes occur and then out of those
simple processes some more complex
processes emerge and then out of those
some more complex processes emerge and
all of a sudden your computer is there
well that's kind of what Piaget thinks
happens to you you bootstrap yourself
and so you have got a couple of reflexes
to begin with like the sucking reflex
for example and you've got some
proclivities like maybe you can sort of
flip your hand or or you develop that
and you have reflexes so you know if you
blow on a baby for example a baby you'll
go like this it's built into it it's
like an it's a it's a startle reflex
essentially so that startle reflex is
there right from the beginning so whole
body reflex and you know if you stroke
the bottom of their feet their feet will
sort of curl up and if you put your
finger in their hands even a newborn if
you put your finger in their hands you
can lift them right up and it's sort of
well clinging ape
you know because chimpanzee infants

Slovak: 
Viete ako keď zapína počítač. To je postupné štartovanie.
Je vypnutý a potom sa objaví zopár jednoduchých procesov.
A z tých jednoduchých procesov sa objavia viac komplexné procesy.
A z tých sa zase objavia viac komplexné procesy.
A zrazu je tam tvoj počítač.
Takto nejak sa Piaget pozerá na to, čo sa stane tebe (ľuďom).
Postupne sa štartuješ.
Máš na začiatok zopár reflexov, ako sací reflex napríklad.
A máš isté sklony, možno vieš hodiť rukou a to rozvíjaš.
Máš reflexy...viete keď fúknete na dieťa napríklad, tak dieťa spraví tento pohyb.
Je to v ňom stavané. Je to v podstate  reflex ľaku / zľaknutia sa.
Ten reflex zľaknutia je tam hneď od začiatku. Celotelový reflex.
A keď pohladíte ich chodidlá tak sa im tak stiahnu.
A keď im dáte prsty do dlaní. Aj novorodenec...keď mu dáte prsty do dlaní, tak ho zodvihnete (tak zavrie dlane).
A to je taká...nuž, taká vec ľudoopieho uchopenia.
Lebo šimpanzie mláďatá sú uchopené na matke nejakých 5 rokov.

English: 
cling to their mother for like five
years and so without reflux is still
there so the kid comes into the world
born with these simplistic low
resolution procedures that enable it to
get a foothold on the world and then out
of that the child emerges and that's so
the constructivist idea is that well it
isn't like you have your heads full of
fully developed axiomatic structures and
it isn't that you get all your knowledge
from the world it's that you have a bit
of structure there to begin with that
gives you a toehold on the world and
then you act in the world and as you act
you generate information and out of that
information you make the structures
inside of you and you make the world
that's a constructivist idea is that you
take whatever's there this tremendous
complexity and you sort it into you and
the world and so and so that that goes
back to that William James idea about
that initial chaos and it's a hard
conflict it's a hard hard concept to
grasp because that isn't really how we

Slovak: 
Čiže ten reflex je stále tam.
Čiže dieťa prichádza na svet s týmito jednoduchými procedúrami nízkeho rozlíšenia, ktoré im umožnia získať základnú oporu vo svete.
A z tohto základu sa objaví dieťa.
Čiže tá konštruktivistická myšlienka je že..
...nuž, nie je to tak, že máš plnú hlavu, plne vyvinutých axiomatických (podkladových, zásadných) štruktúr a nie je to ani tak, že máš všetky vedomosti z vonkajšieho sveta.
Je to tak, že na začiatku máš trochu štruktúry, ktorá ti dá "stupačku" (kúsok miesta) vo svete
a potom konáš vo svete.
A ako konáš, generuješ informácie. A z týchto informácií, robíš v sebe štruktúry a tak spravíš svet.
To je konštruktivistická myšlienka.
Zoberieš čokoľvek tam je. Tá neuveriteľná komplexnosť a roztriediš to medzi seba a svet.
A to ide naspäť k myšlienke William-a James-a o počiatočnom chaose.
Je to zložitý, zložitý koncept na uchopenie.
Lebo takto zrovna nerozmýšľame.

Slovak: 
Myslíme si, že existuje objektívny (v zmysle vonkajší?) svet a subjektívny (v zmysle osobný?) svet.
A ten objektívny iba nejak tam je / existuje. A subjektívny svet je akoby podmnožina objektívneho.
Ale toto nie je Piaget-ovský predpoklad.
Nie je to predpoklad fenomenologistov vo všeobecnosti. Budeme o nich hovoriť neskôr.
Tu je jeden príklad ako o tom rozmýšľať.
Piaget povedal, že tak nejak si myslíš že tvoje zobrazenia / reprezentácie sveta sú dané / nemenné.
Vrátime sa naspäť k scenáru, že si v dlhodobom vzťahu a partner ťa zradí.
Teda, bol si s touto osobou 10 rokov.
Predpokladáš vernosť, úprimnosť, čestnosť a všetko toto.
Upletiete (vytvoríte) spoločný naratív, s ktorým sa stotožňujete obaja. Vzťah štrukturuje vaše existovanie a reguluje emócie.
A potom zistíte že ten človek vás nieže zradil raz ale mnohokrát.
Nuž ok. To čo si si myslel že sa dialo, sa nedialo.
A tu je tá divná vec...

English: 
think you know we think that there's an
objective world and there's a subjective
world and that the objective world is
just there and the subjective world is
maybe a subset of that but that is not
piagetian presupposition it's not a
presupposition of phenomenologist sin
general who we'll talk about later
but so here's one example of how to
think about this in a sense it's like
you know you think as Piaget said you
kind of think that your representations
of the world are fixed so we'll go back
to the you're in a long-term
relationship and the person betrays you
a scenario right so you've been with
this person 10 years you assume fidelity
and faithfulness and honesty and all of
that you you weave a shared narrative
you both inhabit that it structures your
existence and regulates your emotion
then you find out that the person has
not only betrayed you once but multiple
times it's like okay what you thought
isn't what happened but here's the weird
thing you see because you interpreted
the world obviously within the confines
of that relationship and you hadn't you

Slovak: 
Vykladal si si svet v rámci hraníc tohto vzťahu a zjavne si mal výklad.
Ale potom tam bol tiež svet (paralelne). Svet o ktorom si si myslel že v ňom žiješ.
To boli fakty!
No a zrazu to už nie sú fakty. Vôbec to nie sú fakty.
A čo sa deje je ten zostup do podsvetia.
Zrazu, všetka tá minulosť, ktorú si považoval za nemennú, sa stáva zvláštnou zmesou fantázie...
...lebo sa divíš, čo sa stalo vtedy?
A budeš si prechádzať rôzne fantázie, niektoré budú skutočne temné
skutočne temné o tom čo sa stalo a o stave sveta a podobne.
To sú nevedomé fantázie. A tie sú neoodeliteľne zmiesené so svetom.
Však? Pretože už viac nepoznáte fakty. Čo trochu naznačuje že možno ste ich nikdy nepoznali.
A to je poriadne zvláštna vec.
Pretože fungujete akoby ste mali faktický výklad / reprezentáciu sveta ale môže to byť ukončené lusknutím prsta.
A to vás núti si pomyslieť. Čo sú vlastne fakty. Sú dosť ťažko uchopiteľné / ovládnuteľné.

English: 
know obviously you had an interpretation
but there was also a world that's the
world you thought you lived in it's like
those were facts well all of a sudden
those aren't facts they're not at all
facts and so what happens that's that
descent into the underworld it's like
all of a sudden what happens is that
past that you thought was fixed now
becomes this weird mixture of fantasy
because you're wondering what what what
what is it that happened then and you're
gonna run through all sorts of fantasies
some of them are gonna be really dark
you know really dark about what happened
in the state of the world and all that
and those are unconscious fantasies and
that's mingled inextricably with the
world right because you don't know the
facts anymore which kind of suggests
that maybe you never did know them and
that's pretty strange thing because you
know you're operating as if you've got
this factual representation of the world
but it can be upended like that and so
that makes you think well what about
these facts like they're kind of they're
kind of hard to get a handle on you know

Slovak: 
Tohto vidíte veľa v súdnych sieňach.
Lebo súd rozhoduje čo sa stalo.
A odpoveď je: nevieme celkom presne.
Môžete robiť kontext interpretácie širší a širší.
Možno privediete partnera pred súd za neveru, povedzme.
A snažíte sa o rozvodové vysporiadanie založené na tej nevere.
Ale potom druhá strana povie kopu príbehov o tom ako ste boli mizerný / nedostatočný partner ako sa len dá.
A že každý trochu pri zmysloch by vás zradil a nikdy by vám o tom nepovedal, lebo to by proste spravil normálny, rozumný človek.
A potom je otázka, nuž boli ste vlastne zradený / podvedený?
A keď ste boli, tak kto vás zradil / podviedol? Bol to váš partner alebo ste to boli vy?
Alebo to bola vaša matka alebo otec, ktorí vás naučili sa správať takto? Alebo vás nenaučili...
Je to zapeklitá vec.
Lebo môžete neustále meniť interpretačný (výkladový) kontext. A v rámci neho sa menia / hýbu fakty.
A potom môžete povedať, že to nie sú fakty.

English: 
and you see this a lot in court room in
courtroom situations because of course
what the court decides is what happened
and the answer is we don't exactly know
because you can keep making the context
of interpretation wider and wider so you
know maybe you bring your partner to
court because they've betrayed you let's
say and you're trying to get a divorce
settlement predicated on that but then
they tell a bunch of stories about how
you were just as miserable as you could
possibly be and that anybody with any
sense would have betrayed you and never
told you about it because you know
that's just what a normal sensible
person would do and so then the question
is well were you actually betrayed and
if you were well who was it that
betrayed you was that your partner was
it you or is it your bloody mother or
your father who taught you act that way
or who didn't teach you it's like it's a
hell of a thing because you can just
keep altering the interpretive context
and within it the facts shift around and
then you might say well they're not
facts it's like yeah yeah you can say

English: 
that but it's it's more complicated than
that by a large margin
anyways so PJ's notion is essentially
that well this is how I interpret it
this is sort of this is my thinking in
some sense but I'm offering it to you as
a scheme for helping you understand
Piaget it's like junior Rome Bruner
famous famous cognitive psychologist
said we seem to have no other way
of describing live time SEP except in
the form of a narrative and a narrative
as far as I could tell I think this is
the same thing as one of PS J's
knowledge representations as far as I
can tell there's a representation of you
and there's a representation of the
future and there's behaviors that you
use to transform one into the other and
so when Piaget talks about so this is
kind of where the mind meets the body
that that's how it looks to me it's like
you have a conception of you and you
have something you're aiming at you want
to have happen
those are both representations but when
you act in the world those aren't
representations anymore those are

Slovak: 
Áno, áno, možete to povedať ale je to komplikovanejšie ako toto. Oveľa komplikovanejšie.
Každopádne, Piaget-ova predstava je v podstate to že...teda takto ju ja vykladám.
Toto je v istom zmysle moje zmýšľanie ale ponúkam vám to ako schému na porozumenie Piaget-a.
Jerome Bruner, slávny kognitívny psychológ, povedal:
"zdá sa, že nemáme žiadny iný spôsob popísania žitého času, ako vo forme naratívu" (rozprávania, príbehu).
Myslím že toto je taká istá vec ako jedno z Piaget-ových zobrazení / reprezentácií vedomosti.
Teda pokiaľ viem povedať.
Je tam zobrazenie teba a zobrazenie budúcnosti.
A sú tam správania, ktoré používaš na transformáciu jedného do druhého.
Teda toto je zhruba to miesto, kde myseľ stretáva telo. Tak sa mi to zdá.
Máš koncepciu (poňatie) seba a potom máš niečo na čo cieliš aby sa stalo. A obe tieto veci sú reprezentácie / zobrazenia.
Ale keď konáš vo svete, tak to už viac nie sú reprezentácie / zobrazenia.

Slovak: 
To už sú činy (akcie, konanie).
Čiže myseľ sa mení (transformuje) na telo keď vykonávaš myšlienku.
Pokiaľ viem povedať, takto je telo spojené s mysľou.
Piaget hovorí že správania sú postavné pred reprezentáciou / zobrazením. A na to sa pozrieme.
Tu je Piaget-ova teória o asimilácii a uspokojení.
"Zatiaľ čo iné zvieratá nemôžu meniť seba, s výnimkou zmeny druhu." To myslí Darwinisticky / evolučne.
Čiže čo sa deje, je že medveď je tak nejak riešenie na množinu problémov.
A sú to problémy, ktoré prináša prostredie medveďa (v ktorom žije).
A medveď je iba medveď a je rovnaký medveď aký bol 10 tisíc rokov dozadu.
A v zásade jediný spôsob akým vie medveď vyriešiť nový problém je vygenerovaním nových náhodných medveďov.
Čo robí rozmnožovaním.
A dúfa že nový náhodný medveď lepšie pasuje do novej náhodnej zmeny v prostredí.
To je celá Darwinistická otázka, pravda.
Nevieš predpokladať, ktorým smerom pôjde prostredie.

English: 
actually actions and some of mine
transforms into body when you act out
your notion and that's that's sort of
how the mind is linked to the body as
far as I can tell and so what Piaget
says is that the behaviors are built
before the representation and so we're
going to take a look at that so here's
here's a Piaget a notion of assimilation
and accommodation whereas other animals
cannot alter themselves except by
changing their species
so that's through Darwinian means right
so what happens is a bear is a kind of
solution to a set of problems and
they're the problems that the bear's
environment presents and the bear is
just a bear so it's sort of like bears
were ten thousand years ago and the only
way the bear can solve a new problem
basically is by generating new random
bears which is what it does wouldn't
reproduce us and hoping that one of
those more random bears is a better fit
for whatever random change might occur
in the environment that's the whole
Darwinian issue right you can't predict
which way the environment is going to go

English: 
and so what you do is you take your
structure and you vary it and you throw
those out into the world and some
animals do that expensively so they have
infants that they have to program to
that specific environment but it takes a
lot of investment and some creatures do
that cheaply like mosquitoes it's like
they don't care for their kids but they
have a million of them so like who cares
if nine hundred and ninety nine thousand
nine hundred ninety eight die there's
still twice as many of you as there were
so those are two different reproductive
strategies and you could think about all
those mosquito offspring as new mosquito
ideas in embodied form and most of them
are bad ideas and so the environment
just wipes them out
Opia Jays point is we do the same thing
with our cognitive structures and that's
the thing that's so interesting about
people in some sense that we've
internalized the Darwinian problem and
so when you think about the future what
you're doing is generating a
multiplicity of potential environments
and then you're generating a sequence of
avatars of yourself to live in those
fictional futures and then you watch

Slovak: 
A teda spravíš to že zoberieš svoju štruktúru a spravíš variácie / obmeny a tieto vyhodíš do sveta.
Niektoré zvieratá to robia nákladne. Čiže majú mláďatá ktoré musia naprogramovať na to konrétne prostredie. Ale je to veľká investícia.
A niektoré tvory to robia lacnou metódou. Ako komáre.
Oni sa nestarajú o svoje mláďatá ale majú ich milión, takže je jedno že 999 998 zomrie. Stále zostane dvojnásobok teba.
To sú dve rozdielne stratégie rozmnožovania.
A môžete o tom rozmýšľať ako že všetci potomkovia komára sú nové nápady komára.  V stelesnej forme.
A väčšina z nich sú zlé nápady, čiže ich prostredie vyhladí.
Piaget-ova pointa je že robíme to isté s našimi kognitívnymi štruktúrami.
A to je tá zaujímavá vec o ľuďoch.
My sme internalizovali (zvnútornili) Darwinistickú myšlienku.
Čiže keď rozmýšľaš o budúcnosti tak generuješ mnohorakosť potenciálnych prostredí.
A potom generuješ sledy avatar-ov, zástupných ja, aby žili  v tých fiktívnych budúcnostiach.

Slovak: 
A potom sleduješ čo sa deje, keď ten avatar žije v tých fiktívnych budúcnostiach.
A keď zlyhá, tak nevykonávaš tú myšlienku budúcnosti.
Je to geniálne. Geniálne.
To je to, čo robí náš mozog.
Navrhuje hypotézy o potenciálnych budúcnostiach.
Zbeháva simulácie a zabíja ich.
A to môže byť celkom bolestivé.
Ale je to sakramentsky lepšie ako by si mal zomrieť sám.
A možno si to niekedy ani nemyslíš lebo môže to byť skutočne bolestivé.
Ale je to niečo čo vedia iba ľudské bytosti, pokiaľ vieme.
Vynaliezame možné budúcnosti.
Vymýšľame naše budúce ja a zabíjame ich v našej predstavivosti.
To robíš aj pri hádke. To hádka je.
Je to ako, tu je avatar. Zobrazovací avatar (zástupca), ktorý je založený na určitých axiómach a budem to artikulovať
A ty artikuluješ svoj.
A necháme ich bojovať a ktorýkoľvek vyhrá, budeme ho akceptovať ako pravdivého.
A pohneme sa dopredu a budeme konať podľa toho.
A viete, hádky môžu byť skutočne intenzívne. Ale hypoteticky nie sú tak intenzívne ako konať  na základe hlúpej myšlienky (realizovať ju).

English: 
what happens as that Avatar lives in
each of those those fictional futures
and if the Avatar fails you don't act
that out it's bloody brilliant it's
brilliant
that's what our brain does it's like it
hypothesizes potential futures it runs
simulations and it kills them and that
can be really painful but it beats the
hell out of dying yourself or maybe
sometimes you won't think so because it
really can be painful but it's it's it's
something that as far as we know only
human beings can really do right we
invent possible futures and invent
possible future selves and kill them off
in our imagination and that's what
you're doing in an argument that's what
an argument is it's like well here's an
avatar a representational avatar you
know that's based on certain axioms and
all articulated and you articulate yours
and we'll have them have a fight in
which everyone survives we'll accept as
true and we'll move forward and act that
out and you know arguments can be pretty
damn intense but hypothetically they're
not as intense as acting out a stupid

English: 
idea that's the thing right better to
have some conflict and reach resolution
in an abstract sense than to embody your
stupidity and die and so you know it's
sort of a trade-off between anxiety and
and an annihilation or pain
whereas other animals cannot alter
themselves except by changing your
species man can transform himself by
transforming the world and construct
himself by constructing structures and
these structures are his own they're not
eternally predestined either from within
or from without also Piaget you know
he's well he's a constructivist he
believes that there's something that
your biology brings to the table and and
and sets up the parameters let's say
within which you can play games but
within those parameters there's a very
wide range of games that you could play
and so it's not a biological determinism

Slovak: 
To je tá vec. Je lepšie mať konflikt a nájsť riešenie v abstraktnom zmysle.
Ako stelesniť svoju hlúposť a zomrieť.
A teda je to obchod / kompromis medzi zničením a bolesťou.
(znovu citát z textu) "Pokiaľ iné zvieratá nevedie seba meniť, okrem zmeny druhu, človek sa dokáže meniť tým že zmení svet
a dokáže seba štrukturovať vytváraním štruktúr.
A tieto štruktúry sú jeho vlastné, pretože nie sú večne predurčené ani zvnútra ani zvonka."
Takže Piaget....no je konštruktivista.
Verí že naša biológia prináša niečo na stôl.
A určuje rozmedzie v rámci ktorého viete hrať hry.
Ale v rámci tohto vymedzenia, existuje veľmi široké rozpätie hier, ktoré možete hrať.

English: 
even though it's a biological framing
and you can think about it like a chess
game you know let's let's assume that
the rules of chess are biologically
determined just for the sake of argument
you can still play a near infinite
number of chess games and so it's the
same with you you come into the world
with a set of built-in axioms that's
sort of your body and your nervous
system but you can play a very large
number of games within that set of
frames and one of the things that's very
interesting about that something that's
very mysterious to me is this is a game
that I played before with students so
I'm gonna play it with you if you don't
mind so we're gonna play a game you
ready okay you move first right exactly
you don't know what to do right and
that's well that's so interesting
because I basically made the
presupposition that you could do
anything you're completely free and what
do you do you throw up your hands it's
like you don't know what to do I'm so
free it's like free to do what well
that's not freedom it's it's just
nothing but if I said well look what
we're gonna do instead is when I move my

Slovak: 
Čiže to nie je biologický determinizmus aj keď je to biologicky zarámované.
Môžete o tom rozmýšľať ako o hre šachu.
Pre tento účel predpokladajme že pravidlá šachu sú dané biologicky.
Stále môžeš hrať takmer nekonečné množstvo hier.
A to isté sa týka teba.
Prichádzaš na svet so vstavanými axiómami (princíp, zásada).
To je tvoje telo, nervový systém. Ale vieš / môžeš hrať veľmi vysoký počet hier v rámci tých rámcov.
Jedna z veľmi zaujímavých vecí na tomto. Niečo čo mi je veľmi záhadné, je že...
Toto je hra, ktorú som hrával so študentmi.
Budem hrať s tebou ak ti to neprekáža.
Pripravená? Ideš prvá......presne tak! Nevieš čo robiť.
To je tak zaujímavé, pretože som vlastne spravil predpoklad že môžeš robiť čokoľvek. Máš úplnú voľnosť.
A čo spravíš? Zdvihneš ruky s tým že neviem čo máš robiť.
Mám takú voľnosť!
Ale ide o to že akú voľnosť? Voľnosť spraviť čo?
To nie je sloboda. To je iba nič.
Ale keby som povedal že, pozri namiesto toho budeme robiť to, že keď pohnem ruku doprava, tak ty pohneš ruku doprava.

Slovak: 
Tak poďme na to....dobre,...a potom si môžeme trochu zatancovať (smiech).
Takúto hru môžete hrať s dieťaťom okamžite.
A páči im to. Chápu to.
Mám o tomto zopár obrázkov (fotiek) zachvíľu vám ich ukážem.
Ale dokonca aj novorodenec, keď vyplazíte jazyk, tak oni ho tiež vyplazia.
Rozmýšľajte o tom. To je absolútne neuveriteľné, že to dokážu robiť.
A zdá sa, že to dokážu robiť hneď v momente po narodení.
Viete, môžete počuť že deti nemajú žiadnu teóriu mysle (vedomia?) ale to je.....nesprávne.
Vedia napodobňovať. To je sakramentsky úžasné.
Zatiaľ sme nevideli robotov, ktorý to dokážu.
Aj keď už sú roboti, ktorých vieš učiť pohybovaním ich ruky. Pohneš ich rukou a potom to spravia oni (sami).
Čiže ich naprogramuješ tým, že ich budeš hýbať a oni to zopakujú, takže sa dostávame veľmi blízko imitácii.
Dostávame sa veľmi blízko a potom dávajme pozor človeče.

English: 
arm right you're gonna move your arm
right so let's do that okay so I'm gonna
go like that you're gonna good and then
I'll go like that and then we'll have a
little dance yeah yeah so you can play a
game like that with it with a kid
instantly and they like that they've got
that man and so I've got so I've got
some pictures of that I'll show you that
in a bit but even a newborn baby you
stick out your tongue they can stick
their tongue out back and now do you
think about that that's just absolutely
mind-boggling that they can do that and
they really can they really do seem to
be able to do that right at the moment
of birth and so you know you hear babies
have no theory of mind it's like ah yeah
no they can imitate that's pretty bloody
amazing man like you haven't seen robot
that can do that yet although there are
robots now that you can teach by moving
their their arms you move their arms and
then they'll do it and so you can
actually program them by moving them and
then they'll just repeat it and so
they're getting damn close to imitation
they're really getting close and then
look the hell out man because they're
gonna be imitating each other as well as

English: 
us and they're gonna do it so fast you
just won't be able to believe it so
that's coming the organism adapts itself
by but materially constructing new forms
to fit themselves into those of the
universe where as intelligence extends
this creation by constructing mental
structures which can be applied to those
of the environment that's that there are
winny an idea that I just mentioned you
know the guys that are building the
autonomous cars like they don't think
they're building on Thomas cars they
know perfectly well what they're doing
they're building fleets of mutually
intercommunicating autonomous robots and
each of them will to be able to teach
the other because their nervous system
will be the same and when there's ten
million of them when one of them learned
something all ten million of them will
learn it at the same time so they're not
gonna have to be very bright before
they're very very very smart because us
you know we'll learn something you have
to imitate it's like god that's hard or
I have to explain it to you and you have
to understand it and then you have to
act it out we're not connected
wirelessly with the same platform but
robots they are and so once those things
get a little bit smart they're not going

Slovak: 
Pretože budú napodobňovať (imitovať) jeden druhého rovnako ako nás.
A budú to robiť tak rýchlo, že tomu nebudete veriť. Takže...to prichádza...
Organizmus sa adaptuje (prispôsobuje) materiálnym tvorením nových foriem, tak aby sa hodili do tých ktoré už vyprodukoval vesmír (prostredie).
Zatiaľčo inteligencia rozširuje toto tvorenie, tým že tvorý mentálne štruktúry, ktoré môžu byť aplikované na tie vytvorené prostredím.
To je Darwinovská myšlienka, ktorú som predchvíľou spomínal.
Teraz, ľudia, ktorí vyvíjajú autonómne autá, oni o tom nerozmýšľajú ako o stavaní autonómnych áut.
Veľmi dobre vedia čo robia.
Stavajú flotily vzájomne komunikujúcich autonómnych robotov.
A každý bude schopný učiť tie ostatné lebo ich nervový systém bude ten istý.
Keď ich bude 10 miliónov a jeden z nich sa niečo naučí, tak všetkých 10 miliónov sa to naučí v tom istom momente.
Čiže nebudú musieť byť veľmi bystré, predtým ako budú rýchlo veľmi múdre.
Lebo my (ľudia)...niečo sa naučíme a ty to musíš imitovať. Bože, to je zložité  ťažké.
Alebo ti to musím vysvetliť a ty to musíš pochopiť a potom to musíť vykonať.
Nie mse bezdrôtovo posjení s jednou platformou.
Ale roboti...oni sú.

Slovak: 
Čiže akonáhle sa tie veci stanú trochu múdrymi, tak nezostanú na úrovni "trošku múdry" veľmi dlho.
Budú neuveriteľne múdry, doslova za deň.
A tiež nás teraz napodobňujú silne, lebo ich učíme ako nám rozumieť, každú sekundu každého dňa.
Internet sa učí aký sme. Pozerá sa na nás, komunikuje s nami.
Napodobňuje nás.
A bude vedieť...vlastne už v niektorých veciach už o nás vie viac, ako my vieme sami o sebe.
Viete už máme veľa záznamov o tom že ľudia dostávajú  reklamy produktov pre deti, niekedy ešte predtým ako vedia že sú tehotní.
A často predtým ako povedali svojim rodinám.
A to sa deje tak, že internet pozoruje čo si oni prehliadajú a so svojou umelou inteligenciou odhaduje / odvodzuje (naše želania).
Čiže možno si tehotná a to ťa tak trochu nachyluje k záujmu o veci o ktoré by si nemala inak záujem.
A internet to odsleduje a povie ti po čom ideš. (čo hľadáš)
A robí to ponukou reklamy.
Číta tvoju nevedomú myseľ.
Takže....no...tak toto sa deje....

English: 
to stop at a little bit smart for very
long they're gonna be unbelievably smart
like overnight so and they're imitating
the hell out of us right now too because
we're teaching them how to understand us
every second of every day the net is
learning what we're like it's watching
us it's communicating with us it's
imitating us and it's gonna know it
already knows in some ways more about us
than we know about ourselves you know
there's lots of reports already of
people getting pregnancy ads or ads for
infants sometimes before they know
they're pregnant but often before
they've told their families and the way
that that happens is the net is watching
what they're looking at and inferring
with its artificial intelligence and so
maybe you're pregnant that's just
tilting you a little bit right to
interest in things that you might not
otherwise be interested in the net
tracks that then it tells you what
you're at what you're after it does that
by offering an advertisement so it's
reading your unconscious mind
so well so that's what's happening so

Slovak: 
V poriadku. Takže čo je motívom rozvoja.
Nerovhováha. (disequilibria)
To je Piaget-ovský výraz.
Toto je tá myšlienka o tom že život je utrpenie.
Prečo sa (mám) učiť niečo? Nuž lebo sa mýliš!
Ale koho to zaujíma? No ale trpíš tým, takže teba to zaujíma!
Čiže keď sa ti minie (neosvedčí) systém vo svete, tvoj "vzor konania" nedostaneš čo chceš.
Keď máš dva roky vtak vybuchneš do plaču. Ale prečo?
Pretože nevieš kde si a nevieš čo robíš.
To je čas pre negatívne emócie. Indikuje to že sa mýliš.
A to je v istom zmysle hrozné, lebo to takmer vždy znamená, že učiť sa vyžaduje bolesť.
Ale tomu úplne neverím, pretože ľudia sú zvedaví.
A byť zvedavým a ísť von a naučiť sa novým veciam môže byť veľmi vzrušujúce.
A teda čo sa zdá že tam je že....že existuje tempo učenia, ktoré je príliš rýchle. A to ťa bolí. To ťa rozplače.

English: 
all right so what's the motive for
development dis equilibria
that's a Piaget lien term well this is a
life is suffering idea it's like why
learn something cuz you're wrong who
cares it makes you suffer you care so
you know if you run out a little scheme
in the world a little action pattern you
don't get what you want if you're
especially if you're two years old you
burst into tears and cry and why is that
it's because you don't know what you
don't know where you are and you don't
know what you're doing
it's like time for some negative emotion
it indicates that you're wrong and
that's terrible in some sense because it
all it almost always means that to learn
requires pain now I don't believe that
exactly because people are curious you
know and to go out and be curious and to
learn new things can be very exciting
and so what it seems to be is that
there's there's a rate of learning
that's too fast and that hurts you
that's what makes you cry but if you get

English: 
the rate just right you're just opening
up enough novelty so that you can
benefit from the possibilities that
gives you a dopamine kick fundamentally
you can benefit from the possibilities
without being overwhelmed by the by the
unexpected element of it and you can
tell when that's happening and this is
one of the coolest things as far as I'm
concerned this is and I learned this
partly from Piaget it's like you know in
order to withstand suffering let's say
your life has to have some meaning okay
well that that means a bunch of things
it means that part of the way that you
overcome suffering is by making the
suffering into something meaningful and
I don't mean that metaphysically I mean
it technically you made a mistake it
causes you suffering you learn something
about it you don't make that mistake
again
it's real adaptation it's not it's not
defense against death anxiety or
something like that it's real adaptation
but more importantly the reality that
you learn through pain is the oldest
reality will say it's it's really old

Slovak: 
Ale pokiaľ máš tempo (rýchlosť) tak akurát, tak dostaneš (otvoríš) akurát novosti, tak že budeš ťažiť z možností, to ti dáva dopamínový kopanec v podstate,
...môžeš ťažiť z možností novosti bez ohromenia neočakávaným elementom novosti.
A vieš povedať keď sa to deje.
To je jedna z najcool-ovejších vecí, pokiaľ ide o mňa.
Sčasti som sa to naučil od Piaget-a.
Na to aby si vydržal utrpenie, tvoj život musí mať nejaký zmysel.
To znamená kopu vecí.
Znamená to že časť cesty, ktorou prekonáš utrpenie je že pretavíš utrpenie do niečoho zmysluplného.
A nemyslím to metafyzicky. Myslím to technicky.
Spravil si chybu (omyl), ktorý ti spôsobil utrpenie, niečo si sa o tom naučil a neurobíš ten omyl znovu.
To je skutočná adaptácia (prispôsobenie).
Nie je to obrana voči strachu zo smrti alebo voči podobnej myšlienke, je to skutočná adaptácia.
Ale dôležitejšie je že realita, ktorú sa naučíš cez bolesť je tá najstaršia realita, povedzme.
Je skutočne stará.
Je stará ako nervové systémy.

Slovak: 
Čiže si sa adaptoval na to aby si sa naučil transformovať svoje vedomostné štruktúry tak, aby si minimalizoval svoje potenciálne vystavenie budúcej bolesti. A učíš sa to  takou rýchlosťou, ktorú vieš tolerovať a možno dokonca užívať si.
A teda čo sa deje je to že vlastne sa ti nepáči byť statickým (nemenný). To ťa nudí.
Ale nepáči sa ti byť hodený do chaosu.
Je to ako nie, nie, trochu chaosu stačí.
To čo chceš robiť je otvárať svoje vedomostné štruktúry na periférii (okraji).
Na periférii je to dobrovoľná transformácia.
To je dobrovoľné skúmanie.
A nechať tie veci ukázať trochu zaujímavého chaosu.
Čiže tam dáš malé tykadlo, ktoré si ochotný nechať zomrieť.
Rozloží sa to, získaš kus informácie a znovu sa to zloží a staneš sa silnejším.
A robíš to neustále pokiaľ si múdry a hľadáš nové informácie.
A znamentá to že rozkladáš malé kúsky seba a rekonštruuješ ich a to ťa dlhodobo drží pri živote a aktívneho.
Časť toho prečo ste nažive je že umierate neustále.

English: 
it's as old as nervous systems and so
you've adapted so that you've learned to
transform your knowledge structures in a
way that will minimize your potential
exposure to future pain
they at a rate you can tolerate or maybe
even enjoy and so what's happening is
you don't actually like being static it
bores you but you don't like being
thrown into chaos it's like no a little
bit of that's fine what you want is you
want to be opening up your knowledge
structures on the periphery to
transformation voluntary transformation
that's voluntary exploration and letting
those things manifest a little bit of
interesting chaos and so you have a
little bit you put a little feeler out
there that you're willing to let die and
it comes apart and you gather a bit of
information it comes back together
stronger and you do that all the time if
you're if you're smart and you're
looking for new information foraging for
new information and that means you keep
taking little bits of yourself apart and
reconstructing them and overtime that
keeps you alive and active you know part
of the reason you're alive is because
you're dying all the time right all the

English: 
cells in your body like if they don't
die you get cancer and that that's it
you're done you're a very very tight
balance between death and life at every
every single level including the
cognitive level and it's not that fun to
learn something because you have to kill
something you already know in order to
learn it that's another piece yet in
observation because you're always
interpreting something within a
structure and if that interpretation is
wrong even in a microwave you have to
kill that structure and it's a
biological structure it actually hurts
to kill it but maybe you can generate
something new in its stead and if you
get the dynamic right let the rate right
then you find that exhilarating not
painful and that's and that's well you
can tell when you're doing that as far
as I can tell you can tell when you're
doing that because you're engaged in the
world in a meaningful way and what your
nervous system is doing is signaling to
you that you're not in a static place
that's death you're not in a chaotic
place that's death your balance between

Slovak: 
Všetky tie bunky vo vašom tele...keď oni neodumrú tak dostanete rakovinu a to je celé ste vybavení.
Ste veľmi tesná rovnováha medzi smrťou a životom.
A na každej úrovni.
Vrátane kognitívnej úrovne.
Nie je až taká zábava sa naučiť niečo lebo musíte zabiť niečo čo už viete aby ste sa mohli naučiť to nové.
To je ďalšie Piaget-ovské pozorovanie.
Lebo neustále niečo interpretujete (vykladáte) v rámci štruktúry (už existujúcej).
A keď je ten výklad nesprávny, aj keď len mikro-spôsobom, tak musíte zabiť tú štruktúru.
A je to biologická štruktúra. Reálne bolí to zabiť.
Ale možno viete vytvoriť niečo nové na jej mieste.
A keď máte správnu dynamiku / rýchlosť, tak je to pre vás osviežujúce a nie bolestivé.
Viete povedať keď to robíte....
Pokiaľ ja viem povedať, tak viete povedať kedy sa toto deje pretože ste angažovaní / upútaní svetom a to zmysluplným spôsobom.
A Váš nervový systém Vám signalizuje že nie ste v nehybnom mieste (stave), to je smrť,
a nie ste v chaotickom mieste (stave), to je tiež smrť.

English: 
the static and the chaotic such that the
static structures are transforming at
exactly the right rate to keep you on
top of the environmental transformations
and so you're surfing you know in Hawaii
the surfers surfing was sacred well
that's why it's like do you can you tell
someone how to surf well you can't
because they have to go out there and
dynamically interact with the wave but
they can stay on top of the wave and
that's
what you have to do and if you're
staying on top of the wave properly then
it's exhilarating and that's the kind of
meaning that that it rejuvenates you
literally it makes you able to tolerate
the suffering in life and it's not
metaphysical precisely it's because that
is what you're doing at that moment
you're you're overcoming your
limitations and of course that's what
you have to do in order to to know and
to learn because you want to be doing
both of those things at the same time
that's what you do when you play a game
properly your parents say it doesn't
matter whether you win or lose this is a
PSAT and observation it's how you play
the game what does that mean well it

Slovak: 
Ale ste vyvážení medzi nehybným a chaotickým a to tak že statický / nehybný stav sa transformuje / mení práve takou rýchlosťou aby ste udržali premeny prostredia pod kontrolou.
Čiže akoby ste surfovali.
Na Havaji bolo surfovanie posvätné, nuž toto je prečo.
Viete povedať niekomu ako surfovať? Neviete.
Lebo tam musia ísť a dynamicky interagovať s vlnami.
Ale dokážu zostať navrchu vlny.
A to je to čo musíš aj ty spraviť. A keď si na vrchole vlny, poriadnym (správnym) spôsobom, tak je to osviežujúce (vzrušujúce).
A to je druh zmyslu, ktorý Vás regeneruje / omladzuje  doslova.
Umožňuje Vám zniesť utrpenie života.
A nie je to zrovna metafyzické. Lebo to je skutočne to čo robíš v tom momente.
Prekonávaš svoje limitácie.
A samozrejme to musíš spraviť aby si žil a učil sa.
Lebo chceš robiť tieto veci súčasne.
To je to čo robíš keď hráš hru poriadne (správne).
Rodičia hovoria, nezáleží na tom či vyhráš alebo prehráš. Toto je Piaget-ovksé pozorovanie. Ale na tom ako hráš hru.
A čo to znamená?

English: 
means that you should play the game in a
manner that increases the probability
that you're going to be invited to play
many games in the future perfect so you
master the skills of the game but at the
same time you master a set of meta
skills which is the skills that remain
constant across transforming sets of
games and that's what it means to play
fair that's a bloody basis of morality
as far as Piaget was concerned it's so
damn smart you know because you think
all interactions have this game-like
quality they're sort of bounded and but
there are commonalities across all the
games and you want to extract out the
commonalities and you want to learn to
inhabit the universe that's made out of
the commonalities between games and
that's what it means to be a good person
roughly speaking you know it varies to
some degree from culture to culture
obviously because each culture is a game
unto itself but there's something that
transcends that that's the nature of
games across game contexts and you know
that you know that because you can tell
the difference between a game and and

Slovak: 
Nuž znamená to, že máš hrať hru takým spôsobom, ktorý zvyšuje pravdepodobnosť toho že budeš pozvaný hrať veľa hier aj v budúcnosti.
Perfektné. Takže zvládneš zručnosti hry ale zároveň zvládneš množinu metazručností.
Čo sú zručnosti, ktoré zostávajú nemenné naprieč meniacimi sa množinamy hier.
A to znamená hrať fér.
To je sakramentský základ morálky, pokiaľ išlo oPiageta. To je tak neuveriteľne múdre.
Viete lebo...všetky interakcie majú isté črty hry.  Sú ohraničené.
Ale existujú podobnosti skrz všetky hry (vo všetkých hrách).
A chceš vybrať všetky podobnosti a naučiť sa obývať sa svet, ktorý je vytvorený z týchto podobností (rovnakých vecí) v hrách.
A zhruba povedané, to znamená byť dobrým človekom.
Samozrejme to sa líši do nejakej miery kultúrou
lebo každá kultúra je sama sebe hrou.
Ale je tam niečo čo to presahuje. A to je povaha hier naprieč kontextom hier.
A vieš že to vieš.

English: 
something that isn't a game instantly
everyone knows and it's not like there's
only one kind of game there's hockey say
and there's there's a world of warcraft
I know it's way out of date but so am I
so it's not surprising so but the fact
that those things are very very
different in many many ways doesn't stop
you from identifying the underlying
commonalities you know they're games and
they're they're like stories in a sense
so and that's a piagetian that's a
piagetian observation very very smart
so why do you develop well it's because
your your previous idea their your
previous frame micro frame let's say
doesn't fit the circumstance and so
something happens it you go like this
what's up well the world isn't what you
thought and there's something wrong with
your knowledge structure this is partly
what's makes Piaget a pragmatist you see
the pragmatist American school of
philosophy William James and his

Slovak: 
Lebo vieš okamžite povedať rozdiel medzi tým či je to hra alebo nie.
Každý to vie. A nie je to tak že existuje len jedna hra. Máme hokej, máme World of Warcraft, viem že je to veľmi stará hra, ale ja som tiež, takže to nie je prekvapivé.
Ale fakt že tie veci sú veľmi, veľmi rozdielne v mnohých ohľadoch ťa nezastavý v identifikácii podložitých zhodností.
Vieš že sú to hry.
A sú ako príbehy v istom ohľade.
A to je Piaget-ovské pozorovanie. Veľmi, veľmi múdre.
Takže. Prečo sa vývijame?
Nuž pretože tá predošlá myšlienka, predošlý rámec. Mikrorámec povedzme, už nezapadá do okolností.
Niečo sa stane a ty spravíš toto (nejaké gesto ukazuje). Čo sa deje?
Nuž svet nie je čo si myslel že je a niečo nie je v poriadku s tvojou vedomostnou štruktúrou.
Toto je to čo sčasti robí Piageta pragmatikom.
Viete pragmatisti. Americká filozofická škola. William James a jeho nasledovatelia.

English: 
followers they knew that we had bounded
knowledge we don't have infinite
knowledge and so they thought well that
means we can't really be right about
anything because we're definitely wrong
and so how is it that you can operate in
the world given that you're always wrong
and the answer is you you set up a
procedure that has rules for what
constitutes true within the procedure
itself so you play a game and at the
same time you set up the rules so you
might say well is this joke funny and
then the answer is well do people laugh
now when I tell the joke do they laugh
and if the answer is yes then it's funny
enough you've you've you've taken a
particular definition of funny you've
transformed it into a local phenomena
and if your behavior matches the
prediction in that local area you say
well that's true enough is it like
transcendently funny well maybe you'd
have to tell it to 200 different groups
of people to figure that out but mostly
it's it's funny enough so that when I

Slovak: 
Oni vedeli že máme obmedzené vedomosti. Že nemáme nekonečnú vedomosť.
Takže prišli s tým že to znamená že my vlastne nemôžeme mať pravdu v ničom.
Pretože sa určite mýlime.
Čiže akoto že dokážeš fungovať vo svete, keď sa stále mýliš?
A odpoveď je, že nastavíš postup, ktorý má pravidlá na to, čo predstavuje pravdu, v rámci postupu samotného.
Čiže hráš hru a v tom istom čase nastavuješ pravidlá.
Čiže môžeš povedať: "je tento vtip smiešny?" A odpoveď je. Smejú sa ľudia?
Práve teraz, keď poviem ten vtip,  smejú sa? A keď je odpoveď áno, smejú sa, tak je to "dostatočne" smiešny vtip.
Zobral si konkrétnu definíciu smiešneho, premenil si to na lokálny fenomén
a keď tvoje správanie zodpovedá predikcii v tej lokálnej oblasti, tak povieš že je to "dostatočná pravda".
Je to transcedntálne smiešny vtip?
Možno ten vtip musíš povedať 200 rôznym skupinám ľudí, aby si na to prišiel.

English: 
predicted what would happen when I told
the joke that's what happened and you
don't predict it by the way you desire
it it's not the same thing because
prediction has no motivation in it but
desire does and we're always motivated
always always motivated so well here's a
way of thinking about the Piaget teen
system so two-year-olds they're very
chaotic and they bounce between one
highly motivated emotional state to
another and so the first thing that the
two-year-old has to do is get his or her
act together more or less inside and so
you know two-year-olds still have
tantrums and they still cry a lot and
and they still run around like mad being
joyful crazily which you have to train
out of them right away because it's
nothing but disruptive and it's one of
the most painful things about being a
parent
like 90% of the time you're going stop
having fun stop having fun you know and
then you turn into a teenager and your
parents get what they ask for and so but

Slovak: 
Ale hlavne, je to dostatočne smiešny vtip. Čiže keď som predpovedal čo sa stane predtým ako som povedal vtip, to sa aj skutočne stalo.
A nepredpokladáš mimochodom, ale želáš si (túžiš).
To nie je to isté.
Pretože predikcia / predpoklad nemá žiadnu motiváciu ale túžba má. A my sme stále motivovaný niečím. Neustále. Neustále motivovaní.
Čiže...toto je spôsob ako uvažovať o Piaget-ovskom systéme.
Dvojročné deti sú veľmi...chaotické.
Preskakujú z jedného silne emočne motivovaného stavu do druhého.
A teda prvá vec, ktorú musí dvojročné dieťa spraviť je...dať sa dokopy správaním. Viacmenej vnútri.
Viete dvojročné deti majú stále záchvaty a veľa plačú a stále pobehujú dokola rozradostene čo musíte hneď odnaučiť lebo to nie je nič iné len rušivé.
Je to jedna z najbolestivejších vecí na rodičovstve.
90% času tráviš hovorením, prestaň sa zabávať. Prestaň sa zabávať.
No a potom sa zmeníte na násťročného a rodičia dostanú to čo si pýtali...

English: 
because positive emotion is so impulsive
and so chaotic it's really hard to
manifest itself it's manifested within
it within a predictable environment and
so you're dampening down your child's
enthusiasm non-stop it's but it has to
be regulated because happiness is
impulsive and chaotic and people don't
like to think that because they think
well we should be happy it's like Mannix
are happy but they're maniacs that's
where the word comes from like they're
just you it's not good they're too happy
way too happy like someone who's way too
stoned on math or on cocaine and I mean
that technically because it's it's
they're very similar they're very
similar biochemical states so and and
cocaine produces happiness pretty much
in its pure form
so does meth very rapidly and so it's
just not good you know you lose judgment
you happy people you don't have good
judgment they're too happy maybe they
get dopey it's like you know it's like
irrational stock market bubbles oh boy

Slovak: 
Lebo pozitívna emócia je tak impulzívna a chaotická je ťažké ju prejaviť v predvídateľnom prostredí.
Čiže dusíte entuziazmus svojho dieťaťa non stop.
Ale musí to byť regulované.
Lebo štastie / veselosť je impulzívna a chaotická.
A ľudia na to neradi myslia lebo je tu akýsi spoločenský tlak že máme byť štastní...
...nuž maniaci sú  takto šťastní. Ale sú maniaci, odtiaľ pochádza to slovo mánia. Oni sú proste...no nie je to dobré.
Sú príliš šťastní, skutočne príliš.
Ako niekto kto je príliš sfetovaný na metamfetamíne alebo kokaíne.
A myslím to technicky, lebo sú to veľmi podobné biochemické stavy.
A kokaín produkuje "šťastie". Viacmenej "šťastie" v čistej forme.
A tiež metamefetamín. A veľmi rýchlo.
A taký stav proste nie je dobrý. Strácaš úsudok.
Príliš veselí (šťastní) ľudia nemajú dobrý úsudok.
Sú príliš šťastní, stanú sa prispatými mentálne / pobláznení.
Je to ako iracionálne bubliny na akciovom trhu.

Slovak: 
Óó človeče, pôjde to stále hore!!
Ale nie. Nepôjde to stále hore. Ale to si myslíš  v stave šťastia (prílišnej veselosti).
Každopádne, dvojročné dieťa musí dostať, ukovať tieto motivačné systémy do jednej veci. Interne / vnútri.
V istom zmysle z Piaget-ovskej perspektívy, toto sa deje vnútry dieťaťa.
On považuje dieťa za egocentrické.
A ten rozvoj sa deje vnútorne a trvá až do veku povedzme troch rokov, kedy sa dieťa naučí dostať svoju kontrolovanú jednotu do jednoty s ďalšou kontrolovanou jednotou a stvoriť hru.
To sa deje okolo troch rokov.
A teda dieťa namiesto sledovania čisto svojich záujmov, aj keď menených spoločenským prostredím, dieťa je schopné komunikovať s ďalším dieťaťom a ustanoviť spoločný záujem.
A to sa deje keď sa hrajú.
Zjavne keď hráte monopoly, tak to robíte.
Ale keď hráte schovávačku rukami, tak robíte tiež tú istú vec. S rodičom.
Vlastne hráte hru trvácnosti objektu.

English: 
it's always going to go up it's like no
no it's not always going to go up but
that's what you think when you're happy
anyways the two-year-old has to get all
these motivational systems sort of
hammered into one thing internally now
in some sense from the PIA jetty in
perspective that happens within the
child he thinks of the child is
egocentric but and that that development
takes place internally and then it's not
till a child's let's say about three
that it can learn to bring its
controlled unity into a unity with
another controlled unity and make a game
that happens around three and so what
happens is that instead of the child
only pursuing his or her goals
although modulated by the social
environment the child is able to
communicate with another child and
establish a shared goal and that's what
happens when they play and so obviously
you play Monopoly that's what you're
doing but when you play peekaboo
you're doing the same thing it's like
with your parent you're actually playing
with object permanence dad's go on

Slovak: 
Otec je preč. Á pozri otec je tu...hahahaha, je tam.
Otec je preč, otec je tu, otec je preč, otec je tu.
S dieťaťom toto môžete hrať snáď tri hodiny. Nikdy ho to neomrzí lebo zakaždým, keď sa objavíte je to ako zázrak.
Sledujte deti, je to vtipné...
Dáte ruky takto a oni sa akoby zamračia a sa tam znovu objavíš a tie deti sú tak šťastné. Prešťastné.
A potom sa skryješ a sú ako "Čo sa to deje? Čo sa to deje"
A prásk znovu sa objavíš...nemajú skutočnú pamäť viete.
Realita sa im ukazuje v celej svojej sviežosti moment za momentom a deti si to nepamätajú.
Existujú aj neurologické poruchy, ktoré toto spôsobujú.
Sú ľudia ktorým sa toto stalo. Nejak sa im porušil hipokampus (centrum pamäte) a nevedia presunúť krátkodobú (čerstvú) informáciu do dlhodobého úložiska. .
Existuje jeden chlapík. Veľmi zaujímavý prípad.
Bol koncertný pianista a mal sakramentský neurologický úraz.
Stále mohol hrať na piáno!
Ale nepamätal si. Mal amnéziu (stratu pamäte).

English: 
oh look dad's here haha
he's there dad's gone that's here yeah
it's gone dad's here
like a kid man you can do that for like
three hours they never get tired of it
because every time you reappear it's an
it's a miracle unis watch babies it's so
funny like you go like this and they go
then you talk back holding like they're
so happy they're just overjoyed and then
you take yourself away and they're like
what's going on what's going on bang you
reappear they don't have a real memory
you know it's like reality is
manifesting itself in all its freshness
moment by moment and and they can't
remember there are neurological
conditions that do that so sometimes and
there are people who that this has
happened to so they get hippocampal
damage and so they can't move
short-term information into long-term
storage and there's this one guy it's
very interesting case he was a concert
pianist and he had hell of a
neurological injury and he could still
play the piano he couldn't remember
eight he couldn't he had amnesia and he
couldn't move information from
short-term storage into long-term

Slovak: 
Nevedel presunúť informácie z krátkodobého úložiska do dlhodobého úložiska.
Čiže pokiaĺ išlo o neho tak bolo stále a nesutále tak 10 dní pred jeho úrazom.
Nikdy sa nedostal cez toto. Uviazol v tomto momente.
Ale stále mohol hrať na piáne.
Bolo veľmi zaujímavé ho pozorovať. Existujú o ňom video záznamy (filmy).
Pred tým ako si sadol ku piánu, mal niečo ako záchvat (pohybový) a potom mohol hrať. Procedurálna pamäť - tá bola nedotknutá.
A potom na konci mal malý záchvat (pohybový) a vrátil sa k tomu čo bol.
A mal zápisníky a veľmi veľa do nich písal. Znovu a znovu tú istú vec.
(písal:) "Je to akoby som toto nikdy predtým nevidel."
"Je to akoby som toto nikdy predtým nevidel."
"Je to akoby som toto nikdy predtým nevidel."
Čiže bol v exstatickom stave (vo vytžení), kde bolo všetko neobvyklé, nové, čisté a rajské. Ale nebola tam žiadna kontinuita (súvislosť).
Čiže keď ho jeho manželka prišla pozrieť bol ohromený tým že ju vidí.
Ohromený zakaždým. Dokonca aj keď len opustila miestnosť a vrátila sa, správal sa rovnako.
Bolo to ako s dieťaťom. Žiadna trvácnosť objektu.

English: 
storage so as far as he was concerned it
was it was always like ten days before
he had his accident he never got passed
out he was stuck in that moment and then
but he could still play the piano and
but was so interesting you watch him
there were films of him before he sat
down to play the piano he'd have like a
seizure and then he could play the piano
procedural memory that was intact and
then at the end he'd kind of have a
little seizure and then he'd go back to
being who he was but he had these
notebooks and all he did was write in
them over and over the same thing it's
as if I have never seen this before it's
as if I've never seen this before
it's as if I've never seen this before
so he's in this ecstatic state where
everything was novel and new and pure
and paradisal but there was no
continuity and so when his wife would
come to visit him he would just be
overwhelmed to see her overwhelmed every
time and even if she just left the room
and came back in it was exactly the same
thing it's just like the kid it's like
no object permanence and every time the
face appears it's it's a staggering and
you can see that in the reflexes of the

Slovak: 
A zakaždým keď sa tvár objaví je to závratné / fantastické. Môžete to vidieť v reflexoch dieťaťa. Takto to je bez trvácnosti objektu.
O tomto hovorí Piaget, keď hovorí o trvácnosti objektu. Veľmi cool.
Každopádne. Dvojročné dieťa je zbierka týchto tak nejak náhodných motivácií.
Viac menej sa dá (svoje konanie) dokopy v troch rokoch.
Pokiaľ sú socializované poriadne.
A to znamená že rodičia robia to najlepšie čo vedia, aby dieťa bolo akcetované (prijaté) ostatnými deťmi.
To je tvoja práca (úloha) ako rodiča. To musíte pochopiť.
Pretože ak Vaše dieťa nie je prijateľné pre deti, tak sa s ním nebudú hrať.
A potom vaše dieťa bude osamelé a izolované a nemotorné a nikdy sa z toho nezotavý.
Pretože ak toto dieťa nepochopí / nebude robiť správne vo veku medzi 2 až 4 rokmi, tak je koniec.
Už sa to nikdy nenaučia.
Ostatné deti akcelerujú dopredu a toto dieťa je zanechané. To nie je dorý život pre to dieťa.
Ak sa nenaučí sa ako hrať s ostatnými, je to  dieťa vybavené...
Existuje veľa literatúry snažiacej sa o nápravu nespoločenských detí (antisociálnych, nevhodne sa správajúcich) dajme tomu od štyroch rokov ďalej.

English: 
child and that's that's without object
permanence and so that's what Piaget was
talking about with regards to object
permanence it's very very cool so
anyways the two-year-olds a collection
of these sort of random motivations more
or less gets
his or her act together by about three
if they're being socialized properly and
that means that the parents are doing
their best to make the child acceptable
to other children that's your damn job
as a parent you have to understand that
because if your child isn't acceptable
to other children they won't play with
your child and then your child will be
lonesome and isolated and awkward and
they will never recover because if the
kid doesn't get that right between two
and four it's over
they're never gonna learn it the other
kids accelerate forward that kids left
behind and it's not a good life for that
kid they don't learn how to play with
others and then they're done and there's
a huge literature on trying to rectify

Slovak: 
Ale nie....to sa nedá.
A kľudne môžete prečítať 300, 400 prác o náprave antisociálneho správania a spravíte si vlastný záver / pochopíte to sami.
Ale ja som to spravil (robil) po dobu asi piatich rokov. Už je tomu nejaký čas ale viem že tá literatúra sa nezmenila.
Čiže musíte to spraviť dobre v tomto období (veku dieťaťa).
Musíte dať dieťa dokopy dostatočne na to aby sa kontrolovalo dosť dobre na to, aby prijalo vzájomný referenčný rámec s rovesníkom,
a aby to mohlo začať používať na stavbu kostry (lešenia) svojho vývoja a aby sa stalo viac a viac sofistikované (vyspelé) v spoločenskom styku.
Funguješ ako zástupca pre spoločenské prostredie. Ako rodič.
To je to čo robíš.
Jemný (mierny) zástupca, informatívny zástupca, možno dokonca milosrdný / súcitný zástupca. Ale predsa len zástupca.
Lebo deti s tebou nebudú navždy.
Budú tam vonku s ľuďmi, ktorým na nich nezáleží.
A pokiaľ nebudú mať niečo čo predostrú na stôl (obrazne povedané), minimálne schopnosť spolupracovať, budú osamelé a izolované.
A to nebude dobré.
Tu je myšlienka...

English: 
antisocial children say from the age of
four on it's like no you can't and you
can go ahead and read three four hundred
papers on rectification of antisocial
behavior and figure it out for yourself
but I did that for about five years and
it was a while ago but I know the
literature hasn't changed so you got to
get it right between that period you got
to get the kid together enough so they
can control themselves well enough so
that they can adopt a mutual frame of
reference with a peer so that they can
start using that to scaffold their
development further and become more and
more sophisticated in social
interactions and that's what you're
you're acting as a proxy for the social
environment as a parent that's what
you're doing now a gentle proxy an
informative proxy maybe even a merciful
proxy but a proxy nonetheless because
they're not going to be around you
forever they're gonna be out there among
people who don't really care about them
and if they don't have something to
bring to the table at least the ability
to cooperate they're gonna be lonesome
and isolated and that's not going to be
good well here's an here's an here's an

English: 
idea so as you're moving from what is to
what should be you're in this little
frame of reference this little game this
little Piaget alien game sometimes you
get what you want or predict that's on
the left-hand side that makes you happy
and it validates your frame so if the
frame keeps working across different
circumstances you get a reward from that
the reward produces a dopaminergic kick
that makes you feel good but the
dopamine also enhances the strength of
the circuitry that underlies that
particular representation that's what
reinforcement is
it's different than reward reward is
what you feel let's say roughly speaking
reinforcement is the effect of the
dopamine bathing the neurological
tissues to make it stronger and grow and
so if the neurological tissue underlies
a sequence of actions that produces a
desired outcome there's a biochemical
kick that strengthens the nervous
structures that were activated just
before the good thing happens and so
that's how something you know that's
valuable gets instantiated and if it

Slovak: 
Čiže ako sa presúvaš z toho čo je, do toho čo by malo byť,
tak si v nejakom referenčnom rámci, v nejakej malej hre. Nejakej malej Piaget-ovskej hre.
Niekedy dostaneš čo chceš alebo predpovedáš. To je to naľavo (premietaný materiál).
To ťa robí šťastným / veselým. A tiež to potvrdzuje  schvaľuje / odobruje tvoj rámec.
Čiže ak rámec stále funguje, naprieč rôznymi okolnosťami, tak z toho dostávaš odmenu a odmena produkuje dopamínový rauš (vzrušenie, blaho), z toho sa cítiš dobre ale dopamín tiež posilňuje silu mozgového obvodu, ktorý tvorí základ tej konkrétnej reprezentácie.
To je umocnenie.
Je to iné ako odmena.
Odmena je to čo cítiš. Povedzme. Zhruba povedané.
A posilnenie je efekt dopamínu, ktorý vykúpe neurologické tkanivo, aby ho spravil silnejším a aby rástlo.
Čiže ak neurologické tkanivo je základom sledu konaní, ktoré produkuje žiadaný výsledok, tak je tam biochemický rauš (rozkoš, vrušenie), ktorý posilňuje nervovú štruktúru, ktorá bola aktivovaná tesne pred tým ako sa stala tá "dobrá vec".
Takto sa stávajú veci, ktoré vieš že sú cenné, reálnymi / konkrétnymi.
A keď rámec zlyhá, namiesto tohto si potrestaný.
Bolesť. Úzkosť.

English: 
fails instead you get punished
pain anxiety and that that starts to
extinguish that circuitry and we don't
know how that works exactly we don't
know exactly if those circuits then
start to die because they can degenerate
across time or if what happens is you
build other circuits that inhibit them
so it's like you've got this knowledge
structure it's built into you and once
it's there there's not really much
getting rid of it but you can build
another one that tells it to shut up
that's sort of what happens when you're
addicted to drugs
so cocaine bathes the tissue that was
active just before you took the cocaine
with dopamine and so that gets stronger
and stronger and stronger and stronger
and so you're basically building a
cocaine seeking monster in your head and
that's all it wants and it has
rationalizations and it has emotions and
it has motivations and it's alive but it
wants one thing and the problem is once
you build that thing especially if you
nail it a couple of hundred times with
the powerful dopaminergic agonist like
cocaine that thing is one vicious
monster and it's alive and it's in there
and you can't get it to go away the only
thing you can do is build another

Slovak: 
A to začne hasiť, ničiť ten mozgový obvod.
A nevieme úplne presne, ako toto funguje.
Nevieme presne či tieto obvody začnú umierať, pretože vieme že môžu degenerovať časom.
Alebo je to tak, že vybuduješ ďalšie mozgové obvody, ktoré tie staré potlačia.
Čiže je to tak, že máš vedomostnú štruktúru, ktorá je v tebe vstavaná a keď už tam raz je, veľmi sa jej nezbavíš.
Ale môžeš postaviť ďalšiu, ktorá jej povie aby držala hubu (tá stará štruktúra, obvod).
Takéto niečo sa deje keď si závislý na drogách.
Kokaín vykúpe v dopamíne to neurologické tkanivo, ktoré bolo aktívne tesne pred tým ako si zobral kokaín.
Čiže sa stáva silnejším a silnejším a silnejším a silnejším.
V podstate vo svojej hlave staviaš kokaín vyhľadávajúce monštrum. A to monštrum chce iba to (kokaín).
A má racionalizácie a má emócie a má motivácie. A je nažive!
Ale chce jednu vec. A problém je že keď už raz postavíš tú vec, špeciálne keď ju zaklincuješ (posilníš) niekoľko sto krát silným dopamínovým agonistom (látka vplývajúca na mozgové receptory) ako je kokaín.
Tá vec je potom jedno brutálne monštrum.
A je živé a je tam vnútry. A nemôžeš to poslať preč.

Slovak: 
Jediná vec ktorú môžeš spraviť, je postaviť ďalšiu štruktúru ktorá ho umlčí.
Ale problém je že akonáhle sa dostaneš do stresu, tak sa to dostane do kontaktu s tou novou štruktúrou (sčasti jej zabráni v činnosti) a tá stará vec sa znovu objaví.
To nie je dobré. Neodporúčal by som to.
A čím rýchlejší účinok tie dopamínovo reakčné látky majú, kokaín je dobrý príklad a tiež metamfetamíny,
čím rýchlejšie ťa nakopnú, čo je inak dôvod prečo ich ľudia užívajú injekčne, namiesto povedzme šňupania.
Čím rýchlejšia je tá transformácia z pokojového stavu do dopamínového vykúpania, tým väčší je ten "kopanec" (rauš, opojenie).
Čiže na rýchlosti uvedenia látky záleží, preto inak pijete panáky / poldeci, namiesto povedzme vína alebo piva.
Pretože alkohol má veľmi podobné účinky.
Čiže keď dostaneš čo chceš tak sa cítiš dobre.
A nielen že sa cítiš dobre ale rámec samotný je potvrdený / validovaný (odobrený).

English: 
structure to shut it up but the problem
is is that as soon as you get stressed
it interferes with that new structure
and the old thing comes popping back up
not good I wouldn't recommend it and the
faster acting those dopaminergic
agonists are cocaine is a good example
but so is math the faster they hit you
which is often why people inject them
instead of snorting them say the faster
that transformation from steady state to
dopaminergic path the bigger the kick is
and so you know so speed of introduction
of the substance matters which is why
you drink shots instead of drinking say
wine or beer because alcohol has you
know very similar very similar effects
so
all right so if you get what you want
well then you feel good but not only do
you feel good but the frame itself is
validated and if you don't get what you
want well then not only do you not get
what you want but the frame itself

English: 
starts to come apart at the seams and
the question part is how far should the
frame come apart how deeply should you
unlearn something when you make a
mistake god it's a very very very hard
problem and I'll show you a partial
solution to it this very useful thing
and this is a pia jetty an idea - let's
see yeah I'm gonna go to this for a
minute so so I'm gonna decompose
something for you and and this is partly
to give you an introduction to the way
behaviorists think but it's also to help
unpack how the pia jetty in oceans work
and so from a piagetian perspective
high-order abstractions are actually
made of what's common among actions and
perceptions so and those things are
unified in some sense so an abstraction
isn't what's common across sets of
objects it's more like what's common
across sets of perceptions and actions
and so that's a hard thing to understand
but but this will help you understand
okay so let's say you want to be a good
person it's kind of abstraction all
right
and then you think well what does it

Slovak: 
A keď nedostaneš čo chceš, tak nielen že nedostaneš čo chceš ale rámec samotný sa začína rozpadať vo švíkoch.
A otázka je ako veľmi sa rámec má rozísť (rozpadnúť).
Ako hlboko by si sa mal odnaučiť niečo, keď spravíš chybu?
Bože...to je veľmi, veľmi, veľmi ťažký problém.
A ukážem Vám, čiastočné riešenie.
Je to veľmi užitočná vec. A je to Piaget-ovská myšlienka, tiež.
Pôjdeme do tohto nachvíľu.
Niečo pre vás rozložím (zanalyzujem).
Je to sčasti úvod do toho ako rozmýšľajú behaviorálny psychológovia.
Ale tiež je to aj o rozbalení toho, ako fungujú Piaget-ovské myšlienky / teórie.
A teda z Piaget-ovského pohľadu, vysoké abstrakcie sú vlastne vyrobené z toho čo je bežné / spoločné v konaní a vnímaní.
A tie veci sú zjednotené v istom zmysle.
Čiže abstrakcia nie je to, čo je bežné medzi množinami objektov ale je to skôr to, čo je bežné medzi množinami vnímania a konania.
Je to ťažké na pochopenie ale toto Vám pomôže.
Čiže povedzme že chcete byť dobrým človekom.
To je druh abstrakcie.

English: 
mean to be a good person it's a box it's
an empty box no it's a box and it says
good person on outside but it's full of
things it might even be full of
transforming things so but you know what
it means you say good person you kind of
know and you kind of know but you know
if we started talking about details we
might start to argue but it's like
pornography you know what when you see
it okay so what does it mean to be a
good person well we could decompose it
we could say well if you're one way of
being a good person is to be a good
parent and you basically say that being
a good parent is a subset of being a
good person right because person is
bigger than parent and maybe it'd be to
be a good employee and to be a good
sister and to be a good you know to be
to be a good good partner sort of on the
same level of abstraction so you
decompose good person into your major
functional roles let's say and you're
good at all of them whatever that means
well let's say if you're a good parent
well you have to have a good job because
otherwise you starve and so do your

Slovak: 
A potom si pomyslíte, "čo to znamená byť dobrým človekom"?
Je to krabica, ktorá má zvonku napísané "dobrý človek" ale je plná vecí.
A môže byť plná meniacich sa vecí.
Ale vieš čo to znamená. Keď povieš dobrý človek, tak nejak vieš čo to znamená a ty tiež tak nejak vieš čo to znamená.
Keby sme začali hovoriť o detailoch tak sa možno nezhodneme ale je to ako pornografia. Vieš že je to porno, keď to vidíš.
Ok, tak čo to znamená byť dobrým človekom? No môžeme to rozmeniť na drobné.
Môžeme povedať že jednou z ciest ako byť dobrým človekom, je byť dobrým rodičom.
A v podstate hovoríš že byť dobrým rodičom je podmnožinou bytia dobrým človekom.
Pretože človek je širší pojem ako rodič.
A možno to znamená byť dobrým zamestnancom, byť dobrou sestrou, byť dobrým partnerom.
Približne na rovnakej úrovni abstrakcie.
Rozložíš myšlienku dobrého človeka na svoje hlavné funkčné role a si vo všetkých dobrý, čokoľvek to znamená.

Slovak: 
Povedzme, keď si dobrý rodič, tak musíš mať dobrú prácu, pretože inak budeš hladovať a rovnako aj tvoje deti.
Minimálne musíš poskytovať financie v nejakej forme.  To je podmnožina toho byť dobrým rodičom.
Nie je to jediná podmnožina.
A potom byť dobrým rodičom znamená že sa musíš tiež starať o svoju rodinu.
A to môžeš rozložiť do: hrať sa s dieťaťom a zaobstarať jedlo.
Môžeš povedať že starať sa o rodinu obnáša objednanie alebo navarenie jedla. Dobre pre teba ak tak spravíš.
A potom povedzme varíš jedlo a ako toto môžeš rozmeniť na drobné?
Tu sa začínaš dostávať do mikro úrovne.
Lebo povedzme že robíš brokolicu.
Čiže zoberieš brokolicu z chladničky a položíš ju na krájaciu dosku.
To už je vlastne akcia, to nie je abstrakcia.
Je to niečo čo robíš so svojim telom.
Čiže tá abstrakcia uzemňuje seba v mikro-aktivite. Skutočnej činnosti.
To je spojenie mysle a tela.
A teda krájaš brokolicu ale to nie je abstrakcia.

English: 
children so at least you have to
financially provide in some manner
that's a subset of being a good parent
it's not the only subset and then to be
a good to have a good be a good parent
you also have to take care of your
family and so you could decompose that
into play with baby or complete meal you
might say well if take care of family
you can either order a meal or you can
cook one it's like good for you and so
then you're cooking a meal and you think
well what do you decompose that into
well now you're starting to get to the
micro level say because let's say you're
making broccoli so you take the broccoli
out of the fridge and you put it on the
cutting board that's actually action
that's not abstraction it's actually
something you're doing with your body so
the abstraction grounds itself out in
micro activity actual action that's the
connection between the mind and the body
and so you're cutting broccoli right but
that's not abstraction and so if you
take apart these higher-order moral
abstractions what happens is you
decompose them into action perception

Slovak: 
Čiže keď rozložíš tieto vysoké morálne abstrakcie, čo sa stane je to, že ich rozložíš do sledov (sekvencií) akcií a vnímania. A tie sú vtelené (začlenené do telesnej akcie).
Piagetovo základné tvrdenie je že buduješ abstrakciu od spodu hore.
To je základné Piaget-ovo tvrdenie.
Čiže dieťa prichádza na svet s nejakými reflexami a z tých začína budovať telo, vtelenej (stelesnenej) vedomosti. Robí to interakciou s inými ľuďmi.
A potom začnú hrať hry a tak vzniká abstrakcia.
Ale začínajú na spodu hierarchie, čo sú reálne mikro-činnosti až do vrcholu abstrakcie.
Takto sa naštartuješ.
Malinké príbehy naspodu.
Tu je pokrájaj brokolicu a potom pokrájaj kukuricu, prestri stôl, umy riad, priprav jedlo, staraj sa o svoju rodinu, buď dobrým rodičom, buď dobrým človekom.
Jedným z návrhov, ktorý Vám ponúkam na tomto predmete, je že byť dobrým človekom neznamená že ste zavretý v jednej z týchto krabíc.
Že byť dobrým človekom, znamená transformovať tieto veci neustále.
To je na vrchole hierarchie.

English: 
sequences and they're embodied now
Piaget is basic claim is you build the
dam abstractions from the bottom up
that's his that's the fundamental Pia
jetty and claim it so the kid comes into
the world with some reflexes and starts
building a body of embodied knowledge
out of that interaction with other
people and then they start playing games
and that abstracts but but they move
from the bottom of the hierarchy which
is actual micro actions up to the top of
the abstraction world and so it's this
is how you boot yourself up little bitty
stories what little bitty stories at the
bottom cut broccoli you know and then
cut corn here set table do dishes
complete meal take care of your family
be a good parent be a good person and
you know one of the propositions that I
am offering you in this class is that to
be a good person you're actually not
stuck in one of these to be a good
person means that you're the thing that
transforms these things continually
and so that's what's at the top of the

Slovak: 
A to je v podstate príbeh hrdinu.
Si v nejakom stave bytia.
Stane sa nejaká anomália. Dovolíš jej zničiť ťa a potom sa znovu postavíš.
A to je najvyššom mieste morálnej hierarchie.
A je to tiež Piaget-ovské tvrdenie.
Čiže rozmýšľajme o regulácii emócií.
Lebo toto je veľmi dobrá schéma na pochopenie regulácie emócií.
Ako veľmi rozrušený by si mal byť a ako to vypočítaš?
Lebo keď spravíš chybu....zober si že sa zobudíš ráno a balí ťa bok.
Je to prvý symptóm rakoviny pankreasu a si mŕtvy za 6 mesiacov. 100% pravdepodobnosť  úmrtia.
Alebo si si natiahol sval.
Nuž. Čo to je?
Môžete povedať že pravdepodobnosť rakoviny pankreasu sú nízke. Ale nie sú nulové!
A nekonečno krát akýkoľvek pomer, je veľmi vysoké číslo.
Čiže si môžeš pomyslieť že prečo vlastne nemáš záchvat kriku / paniky  zakaždým keď sa ti stane nejaká drobná, hocijaká vec.
Čo sa inak presne deje ak máš dva roky. To je to čo robíš v tom veku.
Pretože ty nevieš čo sa deje. Proste nevieš.

English: 
hierarchy and that's basically the hero
story which is you're in a state of
being and it normally occurs you allow
it to demolish you and then you rebuild
and that's at the highest end of the
moral hierarchy and that's also a sense
reappears Yeti and claim so so let's
think about emotional regulation because
this is a really good schema for
understanding emotional regulation how
upset should you get and how do you
calculate it because if you make a
mistake you wake up in the morning in
your side hurts okay you it's the first
symptom of pancreatic cancer you're dead
in six months
100% chats or you know you pulled a
muscle well which is it you might say
well the chances of the pancreatic
cancer or low but they're not zero and
like infinite times any proportion is a
very large number so you might be
thinking why don't you just have a
screaming fit any time ever any little
thing happens to you which is exactly
what happens by the way if you're two
years old right that is what you do so
and it's because you don't know you

English: 
don't know like things fell apart what
does that mean could be anything well
that's no good well so let's say you're
arguing with your with your partner you
know and they I don't know if they make
a lousy meal or maybe no meals and
you're kind of sick of it you know and
so you say you're a bad person and
what's the evidence not only are you a
bad person but you've always been a bad
person and the probability that you're
going to improve in the future looks to
me to be zero it's like what's the
person supposed to do punch you right
really because there's no room in there
for any discussion you're done it's like
you're horrible and you don't change and
you've always been horrible and you've
never changed and you know inferring
from that into the future
you're gonna stay horrible and you're
not going to change well any argument
can go there immediately it's a really
bad idea and it happens all the time and
this is why people can't have a civil
discussion you know they can't say

Slovak: 
Veci sa rozpadli, čo to znamená? Môže to znamenať čokoľvek. To nie je dobré.
Povedzme že sa hádaš so svojim partnerom.
Povedzme že spraví zlé jedlo, alebo možno žiadne jedlo a ty máš toho už plné zuby.
A teda povieš, "si zlý človek".
A aké sú dôkazy? Povieš partnerovi že nielenže si zlý človek ale "vždy si bol zlý človek". A pravdepodobnosť že sa zlepšíš v budúcnosti sa mi zdá ako nulová.
A čo má ten človek robiť?
Udrieť ťa!
Skutočne! Pretože v tom nie je žiadny priestor na diskusiu. Si vybavený.
Je to obvinenie že si hrozný a nezmeníš sa. A vždy si bol hrozný a nikdy si sa nezmenil.
A odvodzujúc od toho, zostaneš hrozný a nezmeníš sa ani v budúcnosti.
Akákoľvek hádka môže ísť do tejto úrovne okamžite. Je to ale zlý nápad / prístup a deje sa to neustále.
Toto je prečo ľudia nevedia mať slušnú diskusiu...

Slovak: 
Tu je príklad.
Máš štvorročné dieťa a chceš aby si upratalo izbu.
Povedzme radšej že dieťa má tri a pol roka a izba je plná hračiek.
Pozrieš na to dieťa a povieš "uprac si izbu".
Zatvoríš dvere ideš preč a dúfaš že keď sa vrátiš, bude izba zázrakom uprataná.
Ale samozrejme, dieťa nemá žiadnu predstavu, s najväčšou pravdepodobnosťou v tomto veku, alebo možno má iba dva a pol roka, niečo také.... jednoducho dieťa nebude vedieť čo znamená "upratať izbu".
To je úplne až tu hore (ukazuje na grafiku postupnosti abstrakcie).
To je ako keby si povedal svojmu dieťaťu, keď je v izbe neporiadok že "buď dobrým človekom!"
A potom sa vrátiš za pol hodinu a dieťa nie je lepším človekom ako bolo.
A ty sa nahneváš.
To ale nemôžeš robiť.
Musíš povedať: "vidíš toho macíka?" A vieš že to dieťa vie ako vidieť macíka a ako ho zodvihnúť.
Pretože si to dieťa videl ako "videlo" macíka a zodvihlo ho a že vieš že dieťa vie meno macíka, resp. to že je to macík.
A teda ukážeš na macíka a povieš: "vidíš toho macíka?"
A dieťa povie "áno", a ty povieš "to je dobre" a potľapkáš ho.

English: 
here's an example so you've got your
four-year-old you want them to clean up
their room and so it's full of toys
let's say they're three and a half you
look at it you say look you know clean
clean this up clean up your room so you
shut the door and you go away and you
magically hope that when you come back
the room will be clean but of course the
child has no idea
in all likelihood at that age or maybe
it's two and a half something like that
they
know what clean up a room means that's
like way up here man it's like you told
your child there's mass every be a good
person you know and then you come back
in half an hour and they're no better a
person than they were and you get upset
it's like you can't do that you have to
say you see that teddy bear and you know
that that kid knows how to see a teddy
bear and they know how to pick it up
because you've watched them see a teddy
bear and pick it up and you know that
the child knows the name of the teddy
bear it's teddy bear and so you point to
the teddy bear and you say do you see
that teddy bear and they go yes and you
say that's good

English: 
pat pat and they get a little kick of
dopamine so that's happy day for the kid
and then they smile at you so you feel
pretty good about that too and then you
say you think you could pick up that
teddy bear and they say yeah and so they
go over there not every kid by the way
but they go over there and they pick up
the teddy bear and it's like it's a good
day for both of you and then you say you
see that little space on the shelf
because you know they know what a shelf
is and you know they know what a space
is and you say take that teddy bear and
put it in the shelf and then go over
there and they put it in the shelf and
then they look at you and you're smiling
and so the probability that they'll do
that again is now increased because but
watching you smile produces a
dopaminergic kick and you've just
strengthened those circuits so I would
highly recommend that you do that with
your children and with your partners
right you watch them like like a sneaky
person and every time they do something
that you actually want them to do you
notice and you give them a little pat on
the head yeah and then they like you
that's cool but if they don't if you
don't want them to like you because you
hate them and then you won't do that but

Slovak: 
Dostane trochu dopamínu do obehu. To je dobrá skúsenosť pre dieťa.
A potom sa na teba usmejú a ty sa cítiš tiež dobre.
A potom povieš "myslíš že vieš zodvihnúť toho macíka?" A dieťa povie "áno".
Takže potom tam ide, mimochodom nie každé dieťa,
ale idú k nemu a zodvihnú macíka. To je dobrý deň pre Vás oboch.
A potom povieš, "vidíš to miesto na poličke"? Lebo vieš že dieťa vie čo je polička a vieš že vie čo je miesto.
A povieš "zober toho macíka a daj ho na tú poličku".
A dieťa ide položí ho tam a pozrú sa na teba ty sa usmievaš a preto je pravdepodobnosť že to spravia znovu, zvýšená.
Pretože pozerajúc sa na tvoj úsmev vytvára dompamínový efekt (rauš) a posiluje príslušný mozgový obvod.
Čiže vysoko odporúčam aby ste to robili so svojimi deťmi a tiež so svojimi partnermi.
Pozoruj ich ako prefíkaný človek
a zakaždým keď spravia niečo čo chceš aby robili,
všimni si to a daj im malé potľapkanie po hlave.
A potom ťa majú radi a to je super.
Ale keď nechceš aby ťa mal partner rád, lebo ho neznášaš, tak to nespravíš.

English: 
and you think well I don't hate them
it's like oh yes you do you just think
about the last month man there's been
twenty times you absolutely hated them
and maybe that's the predominant emotion
and that's not so good over time so when
they do something good if you really
want to screw things up watch like a
hawk and wait till they do something
good and then punish them that's really
fun that is that really messes with them
and people do that all the time so if
you really want to mock things up you
can even do it more subtly you can wait
till they do something good especially
if they've never done it before and
they're just kind of tentatively trying
it and then you can ignore them that's a
really good what that's even better than
punishing them because at least when you
punish
you're paying attention if you ignore
them it's like that's that's just
perfect also takes hardly any effort on
your part so that's an additional plus
so anyways so if you're having a
discussion with someone it's like what
you're doing with this kid you know it's
like you say maybe you're negotiating
about meals you don't start with you're
a bad person let's way the hell up here
you know you blow the whole person

Slovak: 
A povieš ale "veď nie je pravda že ho neznášam" ale jasné že neznášaš! Len si spomeň na posledný mesiac. 20x krát si úplne nenávidel partnera. A možno to je prevládajúca emócia.
A to dlhodobo nie je dobré.
Keď chceš veľmi veci pokaziť.
Sleduj partnera ako sokol, počkaj kým spraví niečo dobré a potom ho potrestaj.
To je veľká zábava. To ich skutočne rozhodí.
A ľudia to neustále robia.
Dokonca to vieš spraviť trochu nepatrnejšie.
Môžeš počkať kým spravia niečo dobré, hlavne pokiaľ to ešte nerobili predtým. Niečo si proste predbežne / skúšobne skúšajú a ty ich potom môžeš ignorovať.
To je skutočne silné.
To je ešte horšie ako potrestanie.
Lebo aspoň keď trestáš partnera, tak dávaš pozor, (venuješ pozornosť).
Ale keď ich ignoruješ tak....to je dokonalé.
Tiež ti na to netreba žiadne úsilie dokopy. To je dodatočné plus.
Každopádne, keď s niekým vedieš debatu, tak je to ako s tým dieťaťom.
Povedzme že vyjednávaš o príprave jedla. Nezačínaš s tým že "si zlý človek". To je až úplne tu hore (ukazuje na grafiku hierarchie abstrakcie).

Slovak: 
Lebo odpáliš celú schému osobnosti spod partnera a to sa môžeš rovno rozviesť. Čo sa inak stane aj tak, ak budeš v tomto pokračovať.
Čoskoro začnete prevracať očami jeden na druhého a to mimochodom znamená že príde rozvod.
Znamená! Myslím to vážne, existujú o tom dobré empirické dáta.
Keď už dosiahnete štádium prevracania očami, neexistuje cesta späť.
Čiže by ste mali zasiahnuť veľmi dlho pred tým.
To je znechutenie inak, to prevracanie očami. Keď dosiahneš status "choroby prenášajúceho hlodavca" v očiach svojho partnera, neexistuje cesta späť.
Každopádne, čo robíš keď chceš s niekým mať konverzáciu.
Konverzáciu, ktorá je nápravná, tak vtedy si adoptuješ Piaget-ovský postoj.
A ten postoj je.
Choď (použi) najvyššiu možnú mieru rozlíšenia, ktorej si schopný.
To robíš aj s dieťaťom.
Uprac si izbu! Buď dobrý človek!  O tom nemajú poňatie deti.
Ale vedia ako zdvihnúť macíka.
A potom upratanie izby je 100 vecí ako toto.

English: 
schema right out from underneath them
and you might as well get divorced which
is what will happen if you keep doing
that soon you'll roll it your eyes at
each other that means you're getting
divorced by the way so if you ever watch
it he does I'm serious there's good
empirical data on that once you're at
the eye-rolling stage there's no going
back so you should intervene way before
that it's discussed that AI role once
you've hit disease-carrying rodent
status in your mates eyes there's no
coming back so anyways so what you do if
you want to have a conversation with
someone that's a corrective conversation
is you sort of take a piagetian attitude
and the attitude is go to the highest
level of resolution that you can manage
so let's say and that's what you're
doing with the kid
it's like clean up your room be a good
person it's like no they don't know any
about anything about that but they do
know how to pick up a teddy bear and
then maybe you think cleaning up your
room is a hundred things like that and
so you have to teach the child each one

English: 
of those hundred things and then they
learn this is the scheme they learn
what's the same across all of those
different actions that's clean right
pick up the teddy bear put away the
Legos make your bed what those have
nothing in common really like the motor
outputs completely different but they
fall under the heading of clean but
unless you fill the heading of clean
with all the subordinate categories of
the action perception sequences that
make up clean kid can't do it and so
partly what you're doing by attending to
your child constantly is noticing where
they are in the construction of this
hierarchy and they start way down here
right and so that's why you play
peekaboo for example it's like they can
do that and you can you know you
interact with them because you can watch
you do a little something and if they
respond you got some sense that you're
you're at the same level and kids and
playgrounds do that with each other
right away so
if you if you see two three-year-olds
together say they're fairly
sophisticated for three-year-olds what
they'll do is they'll start playing a
little primitive game with each other
like door like a dog you know what a dog

Slovak: 
Čiže musíte naučiť dieťa každú z tých 100 vecí.
A potom sa naučia, že to je scháma. Naučia sa že toto (niečo) je rovnaké naprieč všetkými tými rôznymi úkonmi.
To je upratovanie!
Zodvihni macíka, odlož Lego, ustel si posteľ...tieto veci nemajú nič spoločné.
Skutočne nemajú. Potrebné pohyby (motorický výstup) sú úplne rozdielne.
Ale spadajú pod názov "upratovanie" (čisté).
Ale pokiaľ nenaplníte názov "čistý" (upratovanie) všetkými tými podriadenými kategóriami, sekvenciami úkonov a vnemov z ktorých sa skladá "čisté" (upratovanie) tak to deti nevedia spraviť.
A teda neustálou pozornosťou dieťatu, čiastočne robíte aj to že si všímate kde sú, v stavbe tejto hierarchie.
A začínajú tu úplne dolu.
Preto s nimi hráte schovávačku rukami napríklad. To zvládnu.
A interaguješ s nimi, lebo ich môžeš pozorovať.
Niečo spravíš a keď reagujú tak máš nejakú predstavu či ste na rovnakej úrovni.
A deti na ihrisku to robia jedno druhému okamžite ako sa stretnú.
Keď vidíte dve trojročné deti spolu a povedzme že sú múdre na svoj vek.
Začnú sa hrať malú primitívnu hru spolu.
Ako pes.

Slovak: 
Viete čo spraví pes keď sa chce hrať.
Dá sa do tejto polohy.
A deti to robia tiež.
Aj dospelí to robia. Je to pozvánka do hry. "Som pripravený" ale usmievaš sa.
Nie je to agresívne "som pripravený".
Vieš toto rozlíšiť a deti tiež. Čiže je to pozvánka do hry.
Čiže keď interaguješ so svojim deťaťom, oni majú ten mozgový obvod hry. Tá vec tam je...myslím že od narodenia.
Pretože sa dokážete hrať s dieťaťom hneď od narodenia.
Aspoň niečo ako schovávačka rukami.
Čiže ste na rovnakej vlnovej dĺžke.
A potom s nimi interaguješ a sleduješ či vnímajú to čo robíš.
To robím aj keď prednášam. Viac menej. Sledujem Vás a či sme viec menej v rovnakom zdielanom priestore.
A chceme aby sa ten priestor rozširoval.
Pretože ak zostane rovnaký, tak to rovno môžeš hrať hru na počítači.
Musí sa ten priestor rozširovať zároveň. To je optimálne.

English: 
does what it wants to play it kind of
goes like that and and that's what kids
do and that's what adults do too it's a
plague
it's play it if it tastes like I'm ready
but you're smiling it's not like I'm
ready it's and so you can tell the
difference between a play fight and play
and kids can too so it's an invitation
to play and so if you're interacting
with your little kid they got that play
circuit man that thing's in there like
when they're from birth I think because
you can play with a kid right from birth
at least something like peekaboo and so
you're on the same wavelength
fundamentally and then you interact with
them and you see if they're following
what you're doing is what I'm doing when
I'm lecturing more or less I'm watching
you guys and seeing if we're more or
less in the same shared space you know
and we want the space to be expanding
because if it's just staying the same
well you might as well play whatever you
play on your computer it has to be
expanding at the same time that's
optimal and so when you're playing with

Slovak: 
Keď sa so svojím dieťaťom hráš, tak ho posúvaš na hranu rozvoja. (hranu kde sa rozvíja)
Kde deti rozoberajú a znovu skladajú svoje schopnosti.
Mám jednu spomienku, z času keď som bol dieťa.
Pamätám si že som chodil s otcom a mamou k takým ľuďom.
Veľmi ďaleko na severe Alberty, a títo ľudia boli ruskí imigranti. Deti ruských imigrantov.
A mali farmársky dom, veľmi, veľmi ďaleko v krajine. Kde vlastne končila železnica. Ak by ste išli na sever odtiaľ, tak by ste išli až kým by ste neprišli do južnej Európy, bez stretnutia jediného človeka.
Bolo to veľmi, veľmi ďaleko v strede ničoho.
A mali pekný dom. Teplý domov. Tri deti, ktoré boli oveľa staršie ako ja ale bolo to pohodlné a zábavné miesto.
Sedával som v obývačke s otcom a jeho kamarátom. Volal sa Nick.
A Nick bol veľmi hravý chlapík. Mal som ho rád, bol ako môj náhradný starý otec.
Nemyslím, že som mal viac ako tri roky.
Sedel som tam a snažil som sa udrieť jeho nohy päsťou.

English: 
your kid you put them on that
developmental edge where they're undoing
and then rebuilding their little skills
you know you can do that like I had this
memory from when I was a little kid a
while back and I remembered I used to go
over to these peoples house with my
father and my mom and it was way up in
northern Alberta and these people were
Russian immigrants as children of
Russian immigrants and they had a
farmhouse way way out in the country way
out by the way there where the railroad
actually ended if you walk north from
there you'd walk until you hit like
southern Europe without fun running into
another person it was way the hell out
in the middle of nowhere and anyways
they had a nice house it's like a warm
house you know they had three kids and
they were way older than me but it was a
real fun comfortable place to go and I
used to sit in the living room with my
father and his friend whose name was
Nick and Nick was a really playful guy I
really liked him he was like my
surrogate grandfather and I used to I
don't think I was more than about three
I'd sit there and I try to hit his foot
with my fist and he would be talking to

Slovak: 
A on sa pri tom rozprával s mojim otcom.
A otec hovoril, Jordan neotravuj Nick-a
A Nick hovoril že ho neotravujem.
Lebo otec kontroloval či som otravný spratek alebo zábavné dieťa.
Viete lebo to je tenká línia (hranica).
A teda som sa snažil udrieť jeho nohu ale on sa uhol.
Spomenul som si na to, bola to pekná spomienka a rozmýšľal som čo presne sa deje v tejto situácii.
A uvedomil som si, že ma vybrusoval.
Cielil som na niečo. My všetci cielime na niečo. Neupierame len zrak na niečo ale aj celú dušu, keď na to pozeráme (cielime).
A snažíme sa naše správanie a koncepcie (poňatia, predstavy) dostať do jednej línie a zorganizovať ich tak aby sme dosiahli ten cieľ.
To je to čo ľudia robia. Hádžeme kamene na veci. Strieľame šípy na veci. Strieľame zbraňami na vec, cielime na veci!
Celé naše telo je tá platforma na cielenie.
A ja som sa snažil cieliť na jeho (Nick-ove) nohy ale on nimi uhýbal.
Ale sem tam ma nechal trafiť.
A teda povedzme že si potkan.

English: 
my dad you know and my dad would say
Jordan don't bother Nick and Nick would
say well he's not really bothering me
and
his dad was checking it out to see if I
was anoint were poor if I was a fun kid
you know cuz it's a fine line and so I
tried to hit his foot and he would move
it and now I had this memory while back
and I thought wow that was a good memory
and I thought what is going on there
exactly and I realized well he's
sharpening he was sharpening me up you
know it's like I was aiming at something
you're aiming at something if you're
pointing your eyes at it you're pointing
your whole damn soul out it you're
aiming at something and you're trying to
get your behaviors and your conceptions
in line and organized so that you can
attain that aim that's what people do
you know we throw rocks at things we we
fire arrows at things we shoot guns at
things we aim at things our whole body
is that platform for aiming and I was
trying to aim at his feet and he'd move
his feet you know but he'd let me hit it
what now and then and so let's say

English: 
you're a rat okay because like I said it
rats a good model for a person let's say
you're a little rat a juvenile male and
you want to play because you want to
play and you'll work to play and that's
how we know you want to play if we're
experimental psychologists because
you're Bosch put button push like mad to
get access to an arena where you can
wrestle with another little rat and so
rats wrestle just like human beings and
they even pin each other just like human
beings and they love that and so if you
put little rat a in with a little rat B
and little rat B is 10% bigger little
rat B can stomp the hell out of little
rat a all the time so they go out there
and they have a little dominance
competition and little rat B is gonna
win because he's bigger so now he's
dominant rat so then they play in they
wrestle and little rat a loses but and
then next time they both know that
little rat a is the inviter
because he's subordinate so he's the one
who has to go up to the big rat and go
you ready and the big rat then we'll
wrestle however if you repeatedly pair

Slovak: 
Pretože, ako som už hovoril, potkany sú dobrým modelom pre človeka.
A povedzme že si malý potkan. Mladistvý samček a cheš sa hrať. Lebo mladistvý potkan sa chce hrať.
Budeš pracovať pre to aby si sa mohol hrať. Podľa toho ako experimentálny psychológovia vieme, že sa chceš hrať.
Lebo potkany stláčajú gombíky ako bláznivý aby sa dostali do arény, kde môžu zápasiť (hrať sa) s iným mladým potkanom.
A teda potkany zápasia, rovnako ako ľudia. Dokonca sa zovierajú "na lopatky" pri zápasení, úplne ako ľudia.
A milujú to. Veľmi sa im to páči.
Keď dáte spolu malého potkana A a malého potkana B a potkan B je o 10% väčší, tak potkan B, vie zadupať (poraziť) potkana A v každom súboji.
Čiže idú zápasiť a majú malú súťaž o dominanciu.
A potkan B vyhrá lebo je väčší a teraz sa stal dominantným potkanom.
Takže sa hrajú a zápasia a potkan A prehráva.
A teraz obaja vedia, že malý potkan A, je nabudúce pozývateľ (do hry / súboja). Lebo je podriadený.
Čiže on je ten, ktorý musí za väčším potkanom a spraviť túto pózu. "Si pripravený"
A potom bude väčší potkan zápasiť.

English: 
them and the big rat doesn't let the
little rat win at least 30% of the time
the little rat won't invite him to play
anymore and that was york panksepp who
figured that out and that is
mind-boggling because it tells you like
the bit there's a there's an ethical
basis for play that's so deep that the
damn rat and their rats
not known for their sense of fair play
the big rat has to let the little rat
win 30% of the time or the little rat
will not play anymore and even rats know
that it's it's so profound that
discovery like banks have discovered the
play circuit in mammals that's a big
deal that's like discovering a whole
continent like that's a big deal he
should have got a Nobel Prize for that
and to see that that's built in that
sense of fair play that's mind boggling
you know cuz that's evidence for the
biological instantiation of a complex
morality fair play even if you can win
you shouldn't all the time well so when
I'm trying to hit Nick's feet with my
hand like I'm really paying attention
and he's moving it pretty well but now

Slovak: 
Ale pokiaľ ich dáte do páru opakovane a veľký potkan nenechá vyhrať malého potkana aspoň 30% zápasov, tak malý potkan ho nebude pozývať viac do hry.
A to bol Jaak Panksepp, ktorý na to prišiel.
A to je myseľ ohromujúce!
Pretože nám to hovorí že existuje etický základ pre hru, ktorý je tak hlboký, že aj potkany to majú...
..a oni sú potkany pravda, nie sú známy pre svoj zmysel pre fair play.
Veľký potkan musí nechať malého potkana vyhrať 30% zápasov lebo malý potkan sa s ním viac nebude hrať.
A aj potkany to vedia.
To je tak hlboký, tento objav!
Panksepp objavil mozgový obvod hry v cicavcoch. To je veľká vec. To je ako objaviť celý kontinent.
To je skutočne veľká vec. Za to mal dostať Nobelovu cenu.
A vidieť že ten zmysel pre fair play (férovú hru) je vstavaný. To je úplne neuveriteľné (mysel ohromujúce).
Lebo to je dôkaz pre biologickú podstatu komplexnej morálky.
Fair play! Aj keď vieš / môžeš vyhrať zakaždým, nemal by si!

Slovak: 
Čiže keď sa snažím udrieť Nickovu nohu, skutočne sa sústredím a on uhýba dobre
ale sem tam trafím, a teším sa z toho.
A on to robí trochu náročnejším zakaždým a tak sa moje cielenie stáva lepším a lepším.
A budujem moju motorickú koordináciu a budujem svoje spoločenské zdatnosti, lebo neuderiam príliš silno.
A neplačem keď miniem (netrafím).
Lebo to ťa robí otravným spoluhráčom.
Čiže sa učím veľmi komplikované veci o tom ako cibriť moje cielenie.
A to treba robiť s deťmi.
A na čo deti cielia? Nuž cielia vyššie a vyššie (ukazuje na hierarchiu abstrakcie).
Keď mal môj syn asi dva a pol roka, tak sme ho začali zapájať do prestierania stola.
Nemôžete povedať dieťaťu že zober slávnostný porcelán od babky a prestri stôl. To proste nejde takto.
Musíte povedať: "vieš ako vyzerá vidlička?" a dieťa odpovie "áno".
"Vieš kde sú vidličky?" Ale to nepôjde tiež lebo šuflík je príliš vysoko, takže mu musíte podať vidličku.
Poviete "zober túto vidličku a polož ju na stôl."
Ale syn je len takto vysoký (ukazuje) a príde k stolu a položí vidličku hore. Ani nevidí čo robí.

English: 
and then I get to nail it and I'm
feeling pretty good about that you know
and he makes a little bit more difficult
all the time so that my aim gets better
and better and I'm building up my motor
coordination I'm building up my social
skills cuz I don't hit too hard and I
don't cry when I miss because that just
makes you annoying to play with right so
I'm learning really complicated things
about how to go about finessing my aim
and that's what you're doing with your
kids and what are they aiming at well
they aim higher and higher so when my
son was about two and a half we had him
start setting the table it's you don't
say you know you want to take grandma's
fine china and go set the table
it's like no you don't do that you say
you know what a fork looks like he goes
yeah see if you wanted the forks are
well that doesn't work because the
Drover's way up here right so you have
to hand him a fork you say look take
this fork and go put it on the table
he's like this high you know so he goes
over to the table and he puts the fork
up here can't even see what he's doing

English: 
he puts the fork up there and then you
know he's reasonably happy with that and
you could give him a path and then you
go and give him a really sharp not no
you don't do that you don't do that you
give him a spoon and you say well go put
the spoon beside the fork and you don't
say look you're stupid kid you got to
leave enough space between the fork and
the spoon so the plate can fit there
don't you know anything
you're stupid it's like well that's
right up here right you're a bad kid no
that's bad you don't do that you go down
here and you say well good micro routine
adaptation there Chum well
let's try it again you know when you
build that up and like men
you can't extend the kid past its point
his point or her point of exhaustion
because it's got to be a game and a
two-year-old can probably only do that
for you can watch them and some are more
persistent than others but 10 minutes 15
minutes you pushing your luck you can
take a two-year-old to a restaurant for
about 40 minutes and expect them to sit
and behave but after that you know

Slovak: 
Položí vidličku hore a je s tým celkom spokojný a môžete ho potľapkať (pochváliť).
A potom mu dáte veľmi ostrý nôž! (vtipkuje...)
To nerobte! (smeje sa)
Dáte mu lyžičku a povedzte "polož tú lyžičku vedľa vidličky".
Nemôžete povedať "pozri ty hlúpe decko, musíš nechať dosť miesta medzi lyžičkou a vidličkou aby tam vošiel tanier. Čo nič nevieš? Si hlúpy!"
Tak to je úplne tu hore (ukazuje na grafiku abstrakcie). "Si zlé dieťa".
To je nesprávne! To proste nemôžeš robiť!
Musíš ísť sem dolu a povedať "dobrá adaptácia na mikrorutinu kamoško!"
Skúsme to znovu!
A viete toto vystaváte.
Ale inak nemôžete dieťa uštvať za bod vysilenia. Lebo to musí byť hra pre deti.
Dvojročné dieťa to nezvládne dlhšie ako...nuž môžete ich sledovať a niektoré deti sú vytvalejšie ako iné, ale platí že 10 minút, možno 15 minút ak máš šťastie.
Môžeš zobrať dvojročné dieťa do reštaurácie na asi 40 minút, s tým že očakávaš že bude sedieť a správať sa ako chceš.

Slovak: 
Ale potom...viete tá vôľa (koncetrácia) ich unavý.
Každopádne, toto je zhruba teória Piaget-a, o tom ako vzniká osobnosť.
Čiže keď si zapamätáte ten diagram a budete premýšľať o tom ako sa stavia odspodu hore.
A ako tam funguje premena štádiami, zakaždým keď sa naučíte tú vec, tak v podstate ste sa naučili ako fungujú základné prvky Piaget-ovej teórie.
Takže...vidíme sa vo štvrtok.
 
 

English: 
they're the will exhausts them all right
well anyways that's Piaget in his
nascent form fundamentally and so if you
if you remember that diagram and you
think about how that would be built from
the bottom up and how there would be a
stage transition every time those things
are learned you kind of got the
essential elements of piagetian theory
so we'll see you Thursday
