SAM HARRIS
Často je to brané ako samozrejmosť, 
že ateisti sú uzatvorení 
pred duchovnými skúsenosťami.
Ale pravdou je skutočnosť, že nič nebráni
ateistom zažiť lásku presahujúcu ich samých.
Alebo zažiť extázu.
Alebo osvietenie.
Alebo úžas.
V skutočnosti nič nebráni ateistovi či ateistke
odísť do jaskyne na celé desaťročie
a praktizovať meditáciu 
ako správna mystička či mystik.
Avšak čo ateisti nezvyknú robiť, 
sú neopodstatnené či neopravánené 
tvrdenia o vesmíre
na základe týchto ich skúseností.
Nie sú pochybnosti o tom, že disciplíny
ako meditácia a modlitba,
môžu mať silný vplyv na ľudskú myseľ.
Myslím si, že je tu miesto 
pre posvätné veci v našich životoch.
Myslím si, že je určitá mladistvosť v hľadaní 
hlbokého zmyslu ako súčasť našej pozornosti.
Ja ešte stále používam slová 
ako duchovný a mystický.
Ľudia majú skúsenosti presahujúce 
ich bezprostredný život,
a ľudia majú najlepší deň v živote, 
kde sa zdá, že sú jedno, v súlade s prírodou.
Ľudia majú evidentne neobvyklé skúsenosti.
Je možné cítiť sa v jednote s vesmírom
a prísť o pocit ohraničenia k vesmíru.
Je možné zažiť skutočne prekrásne
 rozľahlé skúsenosti vedomia, 
skúsenosti, ktoré vyzerajú ako čisté vedomie, 
pri ktorých sa zdá, že pocity a dáta opadajú, 
kde sa zdá, že ste len vedomím 
pred všetkým čo je teraz. 
Z hľadiska povahy, ktorú zažijete.
Myslím si, že musíme jasne rozdeliť
 povahu našej skúsenosti 
a robiť tvrdenia o tom ako funguje vesmír.
Musíte byť veľmi opatrní v tom, 
čo vyvodíte zo skúseností získaných 
z tmy vašich zatvorených očí 
o podstate vesmíru.
Naznačujú azda pozitívne skúsenosti 
napríklad kresťanským mystikov v priebehu vekov,
že Ježiš je jediným záchrancom ľudstva?
Ani zďaleka.
Pretože kresťania majú takéto skúsenosti,
ale aj budhisti, 
moslimovia a dokonca aj ateisti.
Takže je v tom ukrytá hlbšia realita.
A robí to frašku z náboženských vierovyznaní.
Faktom je, že keď ľudské bytosti 
vynaložia skutočné úsilie získať pravdu, 
spoľahlivo presiahnu náhodu 
svojho narodenia a výchovy.
Rovnako ako by bolo absurdné
hovoriť o kresťanskej fyzike, 
alebo o tom, že kresťania vynašli fyziku,
a bolo by absurdné hovoriť o moslimskej algebre,
alebo že moslimovia vynašli algebru,
jedného dňa bude absurdné hovoriť 
o kresťanskej alebo moslimskej etike 
alebo duchovnosti.
Ak duchovno znamená, že
milujem svoje deti,
že som zažil prekrásny západ slnka,
že cítim úžas nad krásou prírody,
ako hovoril Einstein o zázraku,
 že zákony prírody sú 
rozumovo pochopiteľné 
a matematicky prekrásne.
Ten celý obraz úžasu a údivu, 
ktorý môžu vedci taktiež dosvedčiť.
Ak je toto duchovno, potom som aj ja duchovný,
a nie je tam nič vynechané.
Je tam niečo vynechané.
Toto nie je presne to, čo skutočný mystik
alebo človek venujúci sa vnímaniu, zažíva.
Po desaťročí meditovania v jaskyni, 
to nie je najvyšší stupeň 
vedomia, ktorému dosvedčujú všetci 
nábožensky zmätení ľudia v priebehu vekov, 
ktorí hovorili o tom ako sú v súlade vesmírom.
Existuje širšie spektrum skúseností, 
ktoré musíme uznať.
A to že ich zažilo mnoho miliónov ľudí.
Skúsenosti ako napríklad láska
 presahujúca nás samých.
Prežívanie lásky, ktorá nemá 
žiaden zmysel, pokiaľ ju nezažijete.
Napríklad keď doslova dokážete
milovať niekoho cudzieho,
niekoho s kým nemáte vlastne žiaden vzťah.
Takže ja argumentujem tým, že musíme sa 
vyhýbať pseudovede a musíme
sa vyhýbať pseudospiritualite.
Musíme sa začať zaujímať o celé spektrum
ľudských skúseností
a hovoriť o tom rozumne.
"Súhlasím s vami."
- Richard Dawkins
"Nemohol by som s vami súhlasiť ešte viac."
- Christopher Hitchens
Titulky pre vás pripravil Big Bang -- BUM!!
