Ovo bi trebalo da bude božji čovek.
Rekao je celom svetu
da je 26-oro ljudi umrlo u njegovoj
crkvi, ali nisu, on je lažov.
Idemo na poligraf, Frenk.
Imam čoveka u San Antoniju.
Kako se usuđuješ, kad znaš
da moja 14-godišnja ćerka leži...
Ti si lažov, Frenk.
Ti si prljavi lažov, Frenk.
Ti si demon, Frenk.
Trebalo bi da imaš dokaze
više od bilo koga.
Ovaj momak bi trebalo
da pruži dokaze o smrti
koja se desila u ovoj crkvi.
Morali smo da naučimo da se nosimo
sa tim bolesnicima koji to govore.
Oni su tamo i tvrde da nismo
pravi ljudi, da smo glumci.
Briga nas šta kažete.
Ne bojimo se.
Strašno je pomisliti
da je 17-oro dece ubijeno,
ali još je gore kad pomislite
da bi vlast uradila ovako nešto
i predstavila to kao
stvaran događaj, a nije.
Mnogi današnji obmanjivači su
mentalno bolesni.
Oni misle da je ono što vide
na internetu i televiziji
samo rijaliti šou.
Ako je to rijaliti šou, sve je
namešteno i svi su glumci.
Ovo nije jebena zavera,
ovo je stvaran život
i ljubi jebeno umiru.
Bože moj! Bože moj!
Dobila sam poruku od Loren
u kojoj je pisalo:
"Uzbuna.
Napadač. Volim te, mama."
Držala sam veoma blisku
drugaricu za ruku.
Sećam se nečega
što je stalno ponavljala.
"Ne želim da budem još jedan broj.
Ne želim da budem broj.
Bićemo još jedan broj."
Znala je da su bar tri
njene drugarice umrle.
Nije znala sledećih 36 sati
da li je još jedna njena drugarica
umrla, a jeste.
Znao sam to, a kao stariji brat
nisam mogao ništa da učinim
i bio sam veoma ljut.
Rešio sam da iskoristim
svoje govorničke sposobnosti
i svoje, može se reći,
novinarske sposobnosti,
da izađem i govorim.
Moji roditelji nisu to želeli.
Rekao sam Dejvidu:
"Ne vraćaj se tamo."
Par minuta kasnije je uzeo kameru,
seo je na bicikl,
a ja sam pitao šta radi.
"Idem po svoju priču", rekao je.
I otišao je.
Dejvid Hog...
-Dejvid Hog.
Dejvid Hog.
-Dejvid Hog.
Sa mnom je Dejvid Hog.
Kad sam počeo da radim intervjue
nisam bio nervozan ili tako nešto
zato što sam uradio mnogo
intervjua na našem programu
i radim to poslednje
četiri godine.
I bio sam besan.
Želeo sam da se postaram
da se ovako nešto ne ponovi.
Ja sam Toni Mid
i ja sam nezavisni novinar.
Imam veze sa ovim ovde
zato što je ovo moj kraj.
Ne znam da li su ljudi umrli,
ali ne mislim da je ono što se
ovde desilo istinska nesreća.
Ovde je urađeno nešto
što se suprotstavlja logici.
Mislim da je urađeno
nešto obmanjujuće
da bi uticalo
na političke promene.
Pošto se ovo desilo tako blizu kuće
i pogodilo je moje prijatelje lično,
bilo bi nepošteno da počnem
da govorim da pogledate,
da pogledate bolje
ovo i ono izbliza.
Ali imam grupe
u kojima mogu da pričam.
Imam grupe na Fejsbuku
sa ljudima kao što sam ja.
Možemo da pričamo o ovome,
da posmatramo anomalije
i da delimo informacije.
Ja sam Sajd Torn.
Ovo je Konspirasi Greni.
Mi odlazimo tamo gde se dešavaju
te obmane i dokazujemo da lažu.
U ovoj priči je navodno
26 žrtava u crkvi upucao i ubio
usamljeni napadač.
To je laž, nikad se nije desilo.
Pokazaćemo vam
kako se to nikad nije desilo.
Na početku se desilo to
da je Devin Keli, napadač,
ušao na crkveni posed,
pucao je kroz zidove,
a onda je ušao u crkvu
i upucao je mnoge,
njih 26 su preminuli.
Dvadeset i troje su preživeli.
Moja ćerka je bila tamo.
Izgubio sam Anabel
i mnogi moji veoma dobri
prijatelji su takođe bili tamo.
Živimo tačno preko puta crkve.
Menjao sam ulje i pogledao sam
i video sam momka
koji je nosio AR15 i pancir.
Pucao je u prednji deo crkve.
Na mene je pucao tri puta.
Metak je pogodio tu
i prošao je tuda
i onda je prošao ovde
i onda je prošao, gde preuređujem...
Prošao je ovuda.
Moj sin je bio ovde.
Prošao je na oko 60 cm
od glave mog sina.
Hoćemo da pokažemo da nigde
nema popravljenih rupa od metaka.
Nema šanse
da je nešto zamenjeno.
Nema rupa od metaka, ništa.
Sajd Torn je pokrenuo
to pitanje 15. decembra.
Bilo je nekoliko teorija zavera,
ne samo njegova.
Pokušali su da naruže spomenik,
da maltretiraju ljude.
Taj momak hoće da kaže da ono
što smo videli nije bilo stvarno.
Ali istina je da nismo plaćeni,
nismo krizni glumci.
To se desilo.
Moja sestra i moja sestričina su
jebeno mrtve.
Nema dokaza koji pokazuju
da su mrtve, čak ni da su postojale.
Šta?
-Ekshumiraću sva ta tela.
To znači da će da ih iskopaju.
Razumeš?
Činjenica da zove žrtve
i maltretira ljude koji su izgubili
ćerke, majke, očeve, bake...
Ne mogu da objasnim zašto bi
bilo kakvo ljudsko biće bilo takvo.
Ljudi nisu videli tela.
Sve je bilo pažljivo zatvoreno.
I očistili su sve veoma brzo
zato što je bilo tako strašno.
Mislim da to navodi ljude
da misle da se nije desilo.
Pažnja, Saderland Springse!
Nudimo sto hiljada dolara
za dokaz o smrti bilo koje
od ovih navodnih žrtava.
Nekoliko ljudi su se javili
i ponudili su da pokažu smrtovnice
i krštenice i slično.
Ne mislim da on stvarno želi dokaz
i ne mislim da će da vam da
sto hiljada dolara za to.
Istina će izaći na videlo!
Naklonićete se istini!
Bilo je mnogo tih operacija.
Odeljenje državne bezbednosti
to zove psihološkim operacijama.
I Ef-Bi-Aj ih je stavio
u prvi plan.
Eto ko kontroliše priču
i rade sa kriznim glumcima.
Čekali smo tamo.
I opet smo čuli pucnjavu.
Tada smo videli
da stoji tamo i puca.
Sajd Torn je dolazio u radnju.
Tad je počeo da optužuje
da radim za Ef-Bi-Aj
i da je sve ovo zavera.
Zamolila sam ga da ode.
Rekao je da moram
da potvrdim priču.
Ja sam rekla:
"Neću, gospodine. To nije tačno."
Nastavio je da insistira.
Mislite da je ovo bila vežba?
-Da. -Nije bila prokleta vežba.
Ovo je bilo zlo.
Kako znate
da li je neko stvarno ubijen?
Ne uznemiravajte me više.
-Dobro.
Izgubila sam voljene i prijatelje
i bila sam svedok tog zla.
Kakva god da postoji
priča o zaveri ili sranje...
Mislite istina?
-To je sranje, nije istina.
To je predstava, baš to.
Ne mogu da dokažu ni za jednog,
ni za jednog.
Ali mi idemo kod svakoga
u Teksasu da potvrdimo
ono što već znamo da je tačno
i onda neće biti sumnje.
Kažem da je to činjenica.
Želimo da pogledate
da nema rupa od metaka.
Deo obmanjivača nemaju problem
da napadaju žrtve i ne zanima ih
da li povređuju ljude.
Misle da su u pravu
i da su ovo zlikovci
u toj velikoj onlajn igri
sa više igrača,
a da su oni dobri momci.
Dakle, njih ne brine ništa.
Moj sin je ubijen u pucnjavi
u osnovoj školi "Sendi Huk".
Kao posledica tog događaja,
počele su da ključaju
teorije zavera preko interneta.
Ja vidim to kao
"čuvao sam svoju teritoriju."
Svi su napravili
par koraka unazad
i kad pogledate to na internetu,
ja sam vidljvi,
ali nalazim se u njihovim pričama.
Kad god me snimaju,
ne želim da bude prepoznatljiv
ili da me lako nađu.
Zato pokušavam
da se sklonim za par koraka.
Nema skoro ništa drugačije
u teorijama zavere
u vezi sa pucnjavom u Parklandu.
Oni odmah nalaze
sve nedoslednosti
na svim snimcima sa interneta
i onda zamrznu sliku i crtaju
krugove i linije i strelice
i tvrde da je to lažno,
da je namešteno,
da ta osoba glumi.
-Hoće da nas uplaše.
Žele da se osećamo nebezbedno.
Televizija je sada
kanal Dejvida Hoga. On je svuda.
Umem da prepoznam
pripremljeni PR kad ga čujem.
Jedan je otišao u toalet, u istom...
Verujem da je bilo u istom hodniku
gde je bio napadač. Sačekajte.
Jedan je otišao u isti toalet,
verujem,
kao napadač u hodniku.
-To se zove "insert."
Ponavljao sam
da bih zvučao što elokventnije.
Nisam izgovarao naučeni tekst,
pričao sam iz srca.
Neverovatno je gledati lažne vesti
na delu. Tako se ubija istina.
Ne znam da li Dejvid Hog
to razume, verovatno ne.
Poslao sam tvit tom dragom
čoveku, Aleksu Džounsu.
Želeo sam da dođem
da imamo debatu,
ali onda sam shvatio
da su neke stvari koje je govorio
iste kao ono što je pričao
za preživele u "Sendi Huku".
Govorio je da su to glumci.
Onda vidimo snimak
jednog navodnog oca žrtve,
Robija Parkera,
kako pokazuje klasičnu glumu.
On se smeje i šali i onda kažu:
"Idemo uživo" i on uradi...
Možda je to stvarno,
siguran sam da jeste.
Radi te iste stvari i pošto sam
znao da je to već radio,
nisam hteo
da trošim vreme na njega.
Nismo rekli da si krizni glumac
i verujemo da se to desilo,
samo naglašavamo da si glumac
i student žurnalistike
i rekao si da si protiv oružja
i neko ti govori šta da kažeš.
Aleks Džouns je verovatno
prvi započeo priču
da su žrtve "Sendi Huka"
opet umrle.
2015. godine se desila tragedija
u školi u Pakistanu.
Talibani su ubili 150 ljudi.
Noina slika se pojavila
na snimku iz škole tokom bdenja
i možda su hteli da kažu:
"Razumemo vašu bol,
nama su se desile iste tragedije."
Taj kratki članak
na "Infovorsu" se zatim pojavio
hiljadama puta na internetu.
Ja sam jedan od administratora
Fejsbuk stranice
"Sendi Huk obmana."
Leni Pozner, navodni roditelj
žrtve iz "Sendi Huka",
Noe Poznera, svakako je odlučan
da uguši svaku informaciju
u vezi sa nesrećom u "Sendi Huku."
Naravno, on to prikriva maskom
da je on jadna žrtva
koja želi da sačuva
zaveštanje svog deteta.
To dete nema jebeno...
Dete nema zaveštanje.
Nikoga nije brige za to dete.
To dete nije uradilo ništa.
"Sendi Huk" se desio
pre mnogo godina.
Ne zanimaju ih ljudi
koji žele istinu.
Ko to ne bi uradio?
Bombardovanje u Pakistanu je lažno?
Jedno od ta dva je lažno.
U tome postoji veliki profit.
Znamo da Aleks Džouns
zarađuje više
od 50 miliona dolara godišnje
šireći ovu vrstu ludila.
Ono što je bilo veoma usamljeno,
sada je dobilo na brzini.
Ja sam Vulfgang Halbig.
Ja sam nacionalni savetnik
za bezbednost u školama.
Ja ono što se desilo u "Sendi Huku"
zovem obmanom.
Reč je o pogrešnom smeru.
Reč je o pogrešnim informacijama.
Oni žele da jurite sve te stvari,
da gledate tu i tamo, to je varka.
Šta vi mislite
da se desilo u "Sendi Huku"?
Mogu da kažem da deca
i nastavnici nisu umrli
14. decembra 2012.
To jednostavno
nije moglo da se desi.
Ovaj događaj mu je doneo pažnju.
Ovo je njegov hobi u penziji.
Maltretira žrtve,
maltretira vladu Konektikata
ponavljajući
zahteve za informacijama.
Traži stvari koje ne postoje
ili koje ne mogu da obezbede
i onda kaže: "Aha."
Pitam zašto nije bilo
helikoptera hitne pomoći.
"Sendi Huk" se nalazi
na samo deset minuta
od velike bolnice u toj oblasti.
Helikopteru bi bilo potrebno
sat vremena da stigne tamo.
Zašto nije bilo bolničara?
Vulfgang tvrdi da nije bilo
timova hitne pomoći.
I dokazano je da to nije tačno.
Ali on nastavlja da govori to
i to se ponavlja.
Njihovi pratioci
nikad to nisu proverili.
Gledaju me kao da sam neki
ludak koji priča o zaverama,
kao da imam mentalne probleme.
Mislim, da...
Ako grešim, garantujem vam
da ću odmah dobrovoljno
da se prijavim na lečenje
u ustanovu za mentalne bolesti.
Ne mogu da povredim ljude.
To mi nije u prirodi.
Ove pucnjave
sa masovnim žrtvama
imaju veliki uticaj na naše emocije
i srca i na to kako mislimo.
Oni koriste taj mehanizam
sa oružjem kao pokretačku snagu.
U kojoj god da ste državi,
oružje, uvek je reč o oružju.
Novi zakon.
Mislim da je bilo toliko
pogrešnih informacija
na nacionalnim vestima
da je sad
čak i predsednik Amerike...
On je javni istupio
i rekao je da su to lažne vesti.
Određeni broj građana, 25 posto,
lako je ubediti u neke stvari,
posebno ako im to kaže neko
koga poštuju i kome veruju.
Jednom kad su obmanjivači
suzili polje prenošenja vesti
više ne dobijaju druge informacije
osim tih paranoičnih ideja.
Ovim se bavim.
Provodim od dva do šest sati
dnevno u ažuriranju
i pregledanju stvari na Fejsbuk
strani "Sendi Huk obmana."
Fejsbuk strana je mesto
za sastanke na internetu
za sve ove nenormalne ljude.
Postavljaju slike žrtava i dece
i ljude povezane za tragedije
i Fejsbuk nije uradio ništa
da se bavi tom grupom za mržnju.
Gledam i druge postove.
Majka momka
koji se zalaže protiv oružja
prijavila je pretnje Ef-Bi-Aju.
"Rebeka Boldrik kaže da je
kontaktirala Ef-Bi-Aj ove nedelje
zato što se pretnje
protiv njene porodice
i dalje pojavljuju na Fejsbuku."
Šta to znači?
"I dalje se pojavljuju na Fejsbuku."
Pregleda Fejsbuk tražeći pretnju?
Kako se pretnja
pojavljuje na Fejsbuku?
Vama je to logično?
Jadna gđa Boldrik.
Majka Dejvida Hoga koji
čak i nije žrtva. On je portparol.
Jadnoj majci Dejvida Hoga su
pretili na Fejsbuku.
Pogledala sam svoj nalog
i pisalo je da imam 172 komentara.
Obično imam četiri.
Većina su uopštena i bolna,
ali u jednom je pisalo
o Dejvidovom rođendanu
i da će biti ubijen za rođendan.
To mi je zaista zasmetalo.
Obavestila sam Ef-Bi-Aj.
Moji prijatelji su napali
tog čoveka
što je izgleda
najefikasnija strategija.
Tako da njegovi prijatelji
i komšije znaju
da on maltretira žrtve
pucnjave u Daglasu.
Suludo je što misli da može
sve to da objavi na Fejsbuku
i da ćemo mi samo
da prihvatimo to.
Znaš šta? Zezaš se
sa pogrešnom opasnom majkom.
Ne preispitujem sebe
i ja sam dobra osoba.
Ne sumnjam u svoj moral.
Uvek sam bio dobar prema ljudima.
Ne radim ovo što radim
da bih povredio bilo koga.
Zanima ih šta ako grešim?
Biće mi tako žao
i izviniću se svima.
To je kao da pitate
šta ako voda nije mokra.
Šta ako nebo nije plavo?
Mislim da će postati mnogo gore.
Koriste te teorije zavera
protiv ljudi, protiv žrtava.
To je veoma mračna evolucija.
Trenutno je internet velikim delom
neregulisani prostor.
Vidite jačanje mentalno bolesnih
i mentalno bolesne ideje se šire.
Pokažimo im to brisanje imena,
sad imam veći flomaster.
Hej. Ublaži malo.
Hajde.
Pokazaćemo vam gde...
-Ćao.
Vidi ko je tu. Gospodin Pomeroj.
Ti radiš na struji?
Da. Frenk Pomeroj.
-Da, i čekao sam ovaj dan...
Dođite, momci. Dođite.
-Na mom ste imanju.
Evo ga. Znali smo da to mora
da se desi. Čuli ste?
Čuli ste to? Kaže da nismo
dobrodošli na njegovom posedu.
Zašto, Frenk?
Zato što smo već...
-I tako moram da mu dam novi letak.
Da, uradi to.
-Ovo je pastor iz crkve.
Glavni glumac.
Glavni glumac u ovoj šaradi.
Već sam imao posla
sa jednom osobom
koja nije imala
osećaj za stvarnost.
Bojimo se da imamo posla
sa još jednom osobom
koja nema osećaj za stvarnost.
Frenk, hoćeš da napišeš to
i da ideš na poligraf
za 100.000 dolara?
-Mislim da nemaš ni pet dolara.
Frenk, imaš dokaz?
-Ne razlikuješ se...
Imaš dokaz?
-...od čoveka koji je pucao...
Niko nije došao ovde. Lažljivi
seronjo, prodao si se vlasti.
Ti si demon, Frenk.
-A ti si...
Ti si demon.
Ja predstavljam pravednost Boga.
Ti si satana.
-Ti si demon.
Jedini način da dobijem opomenu
zbog upada na posed
protiv njega
bio je da ga zvanično upozorim.
Morao sam da se suočim sa njim.
Poslednjih meseci
pokušavamo da ga uhvatimo
i da on to ne vidi, zato što bi
pobegao da zna da dolazimo.
Pretpostavljam da nije znao
da sam ja u vozilu
pored kojeg je prošao.
Mogao sam da izađem
i da se suočim sa njim i kažem
da nije dobrodošao na posedu.
Onda je postalo glasno
i degradirajuće.
Stvarnost je da nemaš
fotografiju žrtve,
nemaš smrtovnicu,
nemaš krštenicu,
nemaš ništa, Frenk.
To je stvarnost!
Kažeš da moja ćerka nije rođena?
-Ćerka? Gde je ona?
To nije bila tvoja ćerka.
Ti si glumac. Koliko radiš ovde?
Ovo pokazuje
da nisi ni blizu stvarnosti.
Dokaži, glupi seronjo!
-To je taktika napada na pojedinca.
Sve osim istine, sve osim
činjenica. Nemaš ništa!
Ovaj čovek zaista preti.
On prilazi ljudima koji već imaju
posttraumatski stresni poremećaj
i tuguju i emotivno su povređeni.
Prvi amandman ne dozvoljava
da pretite ljudima.
Drolje, prodali ste se za novac.
Ne možete da podnesete
što ću da vas razotkrijem
i onda će ljudi da vas obese.
Visićeš, izdajice.
Uveravam te u to.
Ne diraj me!
Razumeo si? Imam pravo
na građansko hapšenje
bilo kog policajca
koji stavi jebene ruke ne mene!
Razumeo si? To je napad?
-Da li ti razumeš...
Ne, ti reci meni da razumeš
da imam pravo kao građanin
da obavim građansko hapšenje.
Da ili ne? Da ili ne?
Okreni se! Okreni se!
Ruke na leđa!
Zašto me hapsite?
-Nedozvoljeni upad na posed.
Videla si da me je udario u leđa?
Videla si da me je udario?
Videla si da me je udario?
Ona nije ništa uradila.
-Šta radiš?
Svi su znali,
svi policajci su znali
da je moguće da postane nasilan.
Dok ne dođe do nekog prekršaja,
nisu mogli da ga zaustave.
Srećom, juče,
što se desilo, desilo se,
a da niko nije povređen.
Ovo je katalizator
da se stvari pokrenu.
Možda će sad
da ostavi žrtve na miru.
Vratićemo se, Frenk.
Vratićemo se.
Možeš da računaš na to.
Nećeš se osloboditi istine.
U prošlosti sam teorije obmane
zvao virusom misli.
Postoje ljudi
koji imaju koristi iz tih teorija.
To im ne smeta zato što te teorije
idu protiv zakona o kontroli oružja.
Postoji i ljudi su inficirani time.
Jedini put tokom prošlih pet
godina da sam pomislio
da možda želim da odustanem
od ove istrage,
bilo je onda kad sam shvatio
koliko to izjeda moj život.
Prošlih pet godina,
deo mog života je ukraden.
Posvetio sam sate i sate
ovoj istrazi.
To mi preuzima život i oduzima
sposobnost da budem dobar roditelj
svom detetu. To je opsesija.
Ali verujem da ono što prolazim
i ono u šta verujem da je istina
i dokazi koje stalno viđam
upućuju na činjenicu
da je su to izmišljeni događaji,
da nisu stvarni.
Volela bih da je u pravu,
onda bi ti ljudi još bili ovde.
To mnogo boli.
Stalno nam govoriš
da ti ljudi nisu umrli,
da su se preselili ili tako nešto
i da to nije istina.
I ma koliko bismo svi voleli,
prvo, da nas vlada plaća,
i, drugo, dobili bismo nazad
svoje članove porodice
kao da nas nisu napustili.
Ali ne ide tako.
Jedan od razloga što sam pričao
tako brzo posle toga
nije to što sam
mentalno bio stabilan.
To je bilo zato što sam osetio
da sam dovoljno tugovao.
Bilo mi je dosta. I dalje je tako.
Ljudi tuguju na razne načine
i mislim da je Dejvid
bio aktivniji kroz svoju tugu.
Nisam sigurna
da je to potpuno obradio u glavi,
ali mislim
da se on tako suočava sa tim.
Ovde smo slavili
njen poslednji rođendan.
Sedeli smo ovde,
došli su joj prijatelji,
spremao sam hot dog
na tom roštilju pored koga stojiš.
To je bilo za njenu poslednju
rođendansku proslavu ovde.
Tako je.
