
English: 
We often operate in romantic life under the
mistaken view – unconsciously imported from
law courts and school debating traditions
– that the person who is ‘right’ or
has the stronger case should, legitimately,
‘win’ any argument. But this is fundamentally
to misunderstand what the point of relationships
might be. It is not to defeat an opponent
(there are no prizes for ‘winning’ other
than self-satisfied loneliness) so much as
to try to help each other to evolve into the
best versions of ourselves. There’s a kind
of argument that erupts when one partner has
a largely correct insight into the problems
of their partner. With a stern, masterful
and almost gleeful tone, they may declare:
‘you’ve been drinking too much’; ‘you
hogged the conversation at the party’; ‘you’re
always boasting’; ‘you don’t take enough
responsibility’, ‘you waste too much time

iw: 
אנחנו פועלים לעיתים קרובות  בחיינו הרומנטים על פי תפיסה שגויה שמקורה מבתי המשפט ומתרבות הdebate בבתי ספר
לפי תפיסה משפטית זו על האדם שהוא צודק או בעל הטיעון חזק יותר לנצח בכל ויכוח.
תפיסה זו מבוססת על אי הבנה עמוקה לגבי מערכות יחסים,
שמטרתן איננה להביס את הצד השני.
אין פרסים לנצחון, חוץ מהבדידות והשביעות העצמית.
מערכות יחסים מטרתן לסייע אחד לשני להתפתח לגרסאות הטובות ביותר של עצמנו.
סוג נפוץ של  ויכוח מתפרץ כאשר אחד לאחד מבני  הזוג
תובנה עמוקה לבעיות
בנימה רצינית ידענית,  ולעיתים אף עם קורטוב של התנשאות, הוא יכול אז להכריז -
"שתית יותר מדי"; 'אתה
שכחת את עצמך  בשיחה במסיבה. 'אתה
תמיד משוויץ '; "אתה לא לוקח מספיק
אחריות ',' אתה מבזבז יותר מדי זמן

Chinese: 
不知不覺受到法院和學校辯論傳統影響 -
-我們談戀愛時通常會出現這種錯誤見解
-‘正確’的或握有充分證據的那一方合理地‘贏得’爭論。
但這根本上誤解了在一起的意義。
在一起不是為了戰勝另一半
(贏家沒有獎賞，除了自我滿足的孤獨感)，
而是讓雙方進步而成最好的自己。
當其中一方對他們另一半有著大量正確的洞見，
某種爭執就會出現。
他們可能會用嚴厲，熟練和近乎開心的語氣斷言：
‘你喝太多了’;‘你在派對上滔滔不絕’;‘你總是誇大其詞’;
‘你不夠有責任感’;‘你花太多時間

iw: 
באינטרנט" 'או "אתה  לא מתאמן מספיק": 
יתכן שהתובנה אינה טועה; זה בידיוק מה שמסבך את העינינים
מותח הביקורת אולי צודק, אבל הוא לא יוכל  "לנצח" כי  אין פרסים
על היכולת לאבחן פגמים בשותפים שלנו. ואכן, באופן פרדוקסלי,
על ידי תקיפת השותף עם אנרגיה "קלינית",
אנו מצמצמים את הסיכויים שלנו להגיע
להשגת המטרה האמיתית: שהיא קידום ההתפתחות של האדם שאנחנו איתנו. כשאנחנו בצד המקבל את הביקורת,
החשיפה לאותה תובנה קשה  לגבי מחדלינו, גורמת לנו להתגוננות ומביאה אותנו להתכחש לכך
אנחנו לרוב לא מתנגדים  לעצם ההאשמה (אנו
מכירים לרוב יותר מדי טוב את הפגמים שלנו), אלא לאוירה הסובבת.
אנחנו יודעים שהאחר צודק, אנחנו
פשוט לא יכול לשאת את הביקורת שלהם
ובפרט בהתחשב בחומרה שבה היא מועברת. 
אנחנו מתחילים להצטדק, להכחיש הכל, לא בגלל

Chinese: 
上網’;‘你運動做不夠’。
洞見並沒錯，卻是如此棘手。
批評的那一方是正確的，卻無法獲勝，
因為在愛情中，正確地看清對方的缺點並不會贏得獎賞。
用冷漠的能量攻擊對方其實似是而非，
我們減少機會達到真正的目標：必須和我們住在一起的人的成長。
當我們承受著難以對我們所犯錯誤的困難觀察，
讓我們憤怒以及逃避一切的並不是指責本身，
（我們非常瞭解錯誤）而是周遭圍繞的氛圍。
我們明白另一半是對的，
明白批評有多麽嚴重，我們就是無法接受
 
於是我們開始去逃避一切，
不是因為指責是錯誤，

English: 
online’ or ‘you never take enough exercise’.
The insight is not wrong; that is what is
so tricky. The critic is correct but they
are unable to ‘win’ because there are
no prizes in love for correctly discerning
the flaws of our partners. Indeed, paradoxically,
by attacking a partner with clinical energy,
we reduce our chances of ever reaching the
real goal: the evolution of the person we
have to live with. When we’re on the receiving
end of a difficult insight into our failings,
what makes us bristle and deny everything
isn’t generally the accusation itself (we
know our flaws all too well), it’s the surrounding
atmosphere. We know the other is right, we
just can’t bear to take their criticism
on board, given how severely it has been delivered.
We start to deny everything, not because the

English: 
accusations are wrong, but because we are
terrified: the light of truth is shining too
brightly. The fear is that if we admitted
our failings, we would be crushed, shown up
as worthless, required to attempt an arduous,
miserable process of change without requisite
sympathy – and that – unless and until
we reform ourselves – we would have no claim
on the affections or forgiveness of the other.
That’s why we insist that we do actually
do enough exercise, that we have been working
very hard and that we have never wasted time
on any embarrassing websites. We feel so burdened
with shame and guilt already, a lover’s
further upbraiding feels impossible to listen
to. There’s too much pre-existing fragility
in our psyches for us to admit to another
difficult insight into what’s wrong with
us. The irony of the defensive argument is
that it’s the overly-confrontational pursuit
of truth that will make the truth impossible
to reach. In the philosophy of lying there’s

iw: 
שההאשמות מוטעות, אבל פשוט בגלל שאנחנו
מבוהלים:  אור האמת מסנוורת מדי כשמפנים פנס ישיר המאיר את הקשיים שלנו
מתעורר הפחד שאם נודה בכישלונות שלנו, נימחץ
נרגיש חסרי ערך. שנידרש לעמול קשה ללא כל תמורה כדי להשתנות.
ההרגשה הבסיסית היא שלא תהיה לנו כל זכות לקבל אהדה מצד הסובבים אותנו,  אלא אם כן
נשנה  את עצמנו
שלא נהיה לעולם זכאים לקבלה או סליחה מצד אחרים.
לכן אנחנו מתגוננים ומתעקשים שאנחנו באמת
מתאמנים מספיק, שאנחנו עובדים
מאוד קשה ושממש לא בזבזנו זמן
על אתרי אינטרנט מביכים. אנחנו מרגישים כל כך עמוסים
ברגשות של בושה ואשמה,
עד כי אנו מרגישים שאנחנו ממש לא מסוגלים לשמוע נזיפה נוספת.  אנחנו שברירים מדי מכדי להקשיב לתלונות.
המערך הנפשי שלנו אינו מאפשר לנו לעכל תובנה נוספת לגבי "מה לא בסדר איתנו"
האירוניה של טיעונים הגנתיים היא שדווקא המרדף אחרי האמת, והדרישה להתעמת עם האמת,  מרחיקים למעשה  את האמת
היא ההופכת את האמת לבלתי מושגת. בפילוסופיה של השקרים

Chinese: 
而是我們嚇壞了：真理的燈閃得太亮。
我們恐懼的是承認自己的錯誤，
我們會被擊碎，顯得一文不值，
被要求去沒有必要的同情嘗試艱難、
-並且-除非我們自己改變，
我們不會要求對方的情感支持或原諒。
這就是為什麼我們堅持自己有做足夠的運動，
我們已經很認真工作，
還有我們從沒浪費任何時間在難以啟齒的網頁上。
當我們已背負著羞恥和罪惡感，
愛人的進一步斥責更是不可能聽進去。
我們心裏早已變得太脆弱，
而無法承認另一個有關指出我們做錯的困難洞見。
防禦性爭論的諷刺性在於，
過度對抗錯誤而追求真相反倒讓真相變得遙不可及。

English: 
a central historical example of what is termed
the ‘just lie’ outlined by the ancient
Greek philosopher Plato. If a crazed person
comes to us and asks ‘where’s the axe?’
we are entitled to lie and say we don’t
know – because we understand that were we
to tell them the truth, they would probably
use the tool to do something horrendous to
us. That is, we can reasonably tell a lie
when our life is in danger. In a couple, our
partner may not literally be searching for
an axe when they ask us an inquisitorial question,
but psychologically, this is precisely how
we might experience them – which makes it
at least a little understandable if we say
we simply don’t know what they are talking
about. It may feel unfair to ask an accuser
to take responsibility for our vulnerability.
But if they want to help their relationship,
they will need to make it abundantly clear

iw: 
ישנה דוגמה היסטורית עתיקה למה שמכונה
 'שקר  מוצדק':
הפילוסוף היווני אפלטון הנחה לכך את התשתית.  אם אדם אחוז טירוף
בא אלינו ושואל 'איפה הגרזן?'
אנו רשאים לשקר ולומר שלא
יודעים - כי אנחנו מבינים שאם נאמר לו את האמת,
קרוב לוודאי שישתמש בכלי הנשק לעשות לנו משהו נורא
כלומר, לא מפתיע אם נספר שקר
כאשר חיינו בסכנה. בזוג, שלנו
סביר להניח שבזמן ויכוח, הפרטנר שלנו לא ממש מחפש גרזן, כאשר הוא שואל אותנו שאלה המרגיזה אותנו,
אבל מבחינה פסיכולוגית, כך בידיוק אנחנו לעיתים מרגישים. לכן זה לפחות יותר מובן שאנחנו מגיבים לעיתים בתמיהה הגנתית,
כאילו אנחנו ממש לא יודעים בכלל על מה הוא מדבר.
זה עלול להרגיש לא הוגן לבקש מהמאשים
לקחת אחריות על הפגיעות שלנו.
אבל אם הם רוצים לעזור למערכת היחסים שלהם,
הם יצטרכו להבהיר לנו

Chinese: 
說謊的哲學中有一個歷史性核心例子，
柏拉圖稱之為正義的謊言。
如果一個瘋子來問說：斧頭在哪？
我們有資格說我們不知道-
因為我們了解如果我們告訴他真相，
他們有可能用工具對我們做出可怕的事情。
也就是說，當生命處於危險時我們可以正當地說謊。
有時當夥伴問了追根究柢的問題，他們可能不是真的在找斧頭，
但心理上，
這正是對方帶給我們的感受 –
這就使得我們聲稱不懂他們在說什麼稍微合乎情理了。
對於指控的一方而言，要承受對方玻璃心可能不太公平。
但如果他們想幫助關係，
就必須聲明非常清楚他們不會將真相(如果是知識)當作武器。

English: 
that they won’t ever use the truth (if it
is acknowledged) as a weapon. What is so sad
is how easily we (as the accused) might, if
only the circumstances were more sympathetic,
confess to everything. We would in fact love
to unburden ourselves and admit to what is
broken and wounded in us. The answer is to
create a situation where both partners accept
that they are flawed but not – on this basis
– ever beyond a need for love and kindness,
where the mutual need for evolution is taken
as a given – and where every well-considered
criticism is handled as both correct and yet
needing to be wrapped up in extraordinary
layers of reassurance. There should be a recognition
that people don’t change when they are told
what’s wrong with them; they change when
they feel sufficiently supported to undertake
the change they (almost always) already know
is due. It isn’t enough to be sometimes

Chinese: 
令人傷心的是，我們很容易只有當情況氛圍更有同情心時會承認一切。
才願意吐露自己的心碎以及受到的傷。
答案是去創造一個雙方接受自己並不完美，
基於這點，
我們都需要愛和仁慈的情形，
要去接受為了進化，雙方確實會有需求-
還有每個深思熟慮的批評被正當處理，
也需批評包裹在一層能使對方安心的話語中。
當人們被告知哪裡做錯時，必須接受當他們不想改變;
他們會改變，當感受到充分支持以承受（一直以來）早已知道該做的改變。
在一段感情中有時是自己是正確的並不夠，

iw: 
כי הם לעולם לא ישתמשו באמת שאנחנו חושפים בפניהם כנשק נגדנו.
עצוב לראות  באיזו קלות אנחנו (כמו אדם נאשם), הינו מוכנים להודות כמעט בכל דבר, לו רק היו  הנסיבות אוהדות יותר.
היינו  אפילו שמחים על ההזדמנות לפרוק את המשא הכבד,  ולהודות במה ששבור, פגיע או פצוע בתוכנו.
התשובה היא
ליצור מצב שבו שני השותפים יוכלו לקבל
את הפגיעוּת הבסיסית שלהם, ובו בעת להכיר בכך שאיש מאיתנו לא משוחרר לחלוטין מהצורך הבסיסי בבטחון ובאהבה,
הצורך ההדדי בהתפתחות הינו נתון בסיסי בכל מערכת יחסים
וחשוב לנהוג בכל ביקורת ששקלנו היטב, גם כנכונה אך גם כראויה להיות עטופה ברבדים מיוחדים של אישור.
אנחנו חייבים להכיר בכך שאנשים אינם משתנים כאשר נאמר להם
מה לא בסדר איתם; הם משתנים כאשר
הם ירגישו מספיק בטוחים כדי להתחייב
לשינוי שהם (כמעט תמיד) כבר יודעים
שהגיע הזמן לחולל. זה לא מספיק להיות לפעמים

Chinese: 
必須要在愛中夠寬容讓愛人承認自己的錯誤。
愛是我們可以學習的技能。
透過關鍵的兩性議題，我們的感情書用平靜及魅力安定地指引我們。
確保在愛情成功，並不需要靠運氣。
點連結以查看。

English: 
right in relationships, we need to be generous
enough in our love in order that our partner
can admit when they are in the wrong.
Love is a skill that we can learn.  Our relationships book calmly guides us with calm and charm
through the key issues of relationships.  To ensure that success in love need not be a matter of luck.  Click on the link now.

iw: 
צודקים במערכות יחסים, אנחנו צריכים להיות נדיבים
מספיק באהבתנו כדי שהשותף שלנו
יוכל  להודות בכך כשהוא טועה
אהבה היא מיומנות שאנחנו יכולים ללמוד.
הספר שהכינו עבורכם בלינק המצ"ב מדגים שהצלחה באהבה לא חייבת להיות רק עניין של מזל. לחץ על הקישור עכשיו.
