Iš menininkų daug reikalaujama: esą jie atsakingi už pasaulį, už pasaulėžiūrą, už pasaulio supratimą.
Nereikėtų šito iš jų tikėtis. 
Menininkas yra atsakingas kaip žmogus, o ne kaip menininkas. 
Atsakomybė yra tam tikras elgesys. 
Elgesys, nuolat turint omenyje sau keliamus klausimus, į kuriuos mėginame surasti atsakymą.
Tai ypač svarbu. 
Menininko atsakomybė yra susijusi su kokiu nors jo veiklos momentu,
kai aštri politinė ar ekonominė padėtis priverčia jį i šreikšti savo poziciją.
Kalbėdami apie menininko atsakomybę, mintyje turime jo vietą visuomenėje, jo užduotį, o ne pačią atsakomybę.  
Tad "menininko atsakomybė" yra neteisingas posakis, nors aš  pats kartais jį vartoju. 
Tai nėra teisinga, nes mes visi esame visuomenės dalis, kartais problemos liečia mus kaip žmones, o ne tik mūsų  darbą ar veiklą.
Pateiksiu vieną pavyzdį, kad būtų aiškiau. 
Fotografas Raymondas Depardonas neįsivaizdavo, kad galėtų fotografuoti karo baisumus. 
Jam tai atrodė nesuderinama su fotografija ir prieštaravo jo paties būdui.  
Tačiau atsitiko taip, kad jis įamžino žiaurumus savo noru.
Jis atliko savo užduotį, kad patikėtų tuo, ką matė. 
Jo, kaip menininko nuostatos susikirto su atsakomybės jausmu.
Šiandien labai sunku atsiriboti nuo politinių ir ekonominių permainų.
Jos įtakoja mūsų mąstymą, elgesį, bet, jei neatsiribosime, tęsime tai, kas vyksta dabar, ir nieko daugiau.
Štai iš kur kyla pojūtis, kad šiuolaikinis menas išsisėmė ar bent kad nesugeba atsinaujinti.
Nereikia pamiršti mūsų vietos visuomenėje, mūsų užduoties. 
Nenoriu būti blogu pranašu, tačiau mane labai neramina vienas dalykas 
- tai, kad alternatyvos nėra, there is no alternative.
Man tai primena XIX a. pabaigą, kai visus buvo apėmęs kažkoks nuobodulys.
Istorijos vėjas ir revoliucijos jau pralėkę, nieko daugiau nebenuveiksi.
O juk žmogui būdinga galvoti apie ateitį. 
Kai nėra ateities, ką tai reiškia?
Mane tai labai trikdo. 
Nuobodulys veda link barbariškumo, tai yra analizavusi Hanna Arendt. 
Prancūzų rašytojas Teofilis Gotjė pasakė: verčiau barbariškumas, nei nuobodulys.
Šiandien labai dėmesingai stebiu besirei skiančias meno formas, mėginu pamatyti alternatyvą tam, kad alternatyvos nėra. 
Atsakomybė man labai svarbu, tačiau nereikia užkrauti menininkams atsakomybės už pasaulį.
Tai bendras, visus žmones liečiantis klausimas.
Turėtume pamąstyti apie santykį tarp savęs, kaip žmogaus ir savo paprastos veiklos visuomenėje.
