Keď už raz človek videl vitálnu dôležitosť - teda liečivý alebo deštruktívny dopad symbolov produkovaných podvedomým.
Ostáva mu ťažký problém interpretácie.
Doktor Jung ukázal, že všetko záleží na tom, či akákoľvek konkrétna interpretácia klikne a je zmysluplná pre daného individuála.
Týmto spôsobom indikoval možný význam a funkciu symbolizmu snov.
No počas vývoja Jungovej teórie, táto možnosť otvorila ďalšiu otázku:
Aký je účel celého snového života individuála?
Akú rolu hrajú sny, nie len v okamžitej psychickej ekonómii človeka, no v jeho živote ako celku?
Tým, že pozoroval veľké množstvo ľudí a študoval ich sny,
Jung objavil, nie len že sú všetky sny do rôznej miery relevantné pre život snívajúceho,
no taktiež, že sú všetky súčasťou jednej veľkej siete psychologických faktorov.
Taktiež objavil, že sa zdá, že v ich celku nasledujú usporiadanie alebo vzorec.
Tento vzorec nazval procesom individuácie.
Kedže sny každú noc produkujú rôzne scény a obrazy, ľudia ktorí nie sú dôkladnými pozorovateľmi si pravdepodobne nebudú vedomí žiadneho vzorca.
No ak človek sleduje svoje sny niekoľko rokov a študuje celú sekvenciu.
Uvidí, že sa niektoré obsahy vynoria, zmiznú a neskôr znovu objavia.
Mnohým ľuďom sa dokonca dookola sníva o rovnakých figúrach, priestranstvách alebo situáciách.
Ak človek nasleduje celú sériu, zbadá, že sa menia pomaly, no vnímateľne.
Tieto zmeny môžu byť akcelerované ak je vedomý postoj snívajúceho ovplyvnený vhodnou interpretáciou snov a ich symbolických obsahov.
Takto náš život snov tvorí meandrový vzor, v ktorom sa individuálne pramene alebo tendencie stanú viditeľnými, potom sa stratia a následne znovu objavia.
Ak sledujeme tento meandrový vzor po dlhú dobu, dokážeme uzrieť prácu akoby skrytej regulujúcej alebo usmerňujúcej tendencie,
ktorá vytvára pomalý nevnímateľný proces psychického rastu - proces individuácie.
Postupne sa vynorí širšia a dospelejšia osobnosť a po stupňoch sa stáva efektívna a dokonca viditeľná pre ostatních.
Fakt, že často hovoríme o zadržanom vývoji ukazuje, že predpokladáme, že takýto proces rastu a dozrievania je možný u každého individuála.
Kedže tento psychický rast nemôže byť dosiahnutý našou vedomou snahou silou vôle, no deje sa dobrovoľne a prirodzene
v snoch je často symbolizovaný stromom, ktorého pomalý, mocný a dobrovoľný rast napĺňa definitívny vzor.
Organizujúce centrum, z ktorého sa vetvia regulatórne efekty sa zdá byť nukleom atómu v našom psychickom systéme.
Mohli by sme to nazvať aj inventorom, organizátorom a zdrojom snových obrazov.
Jung nazval toto centrum Vlastné Ja a opísal ho ako totalitu celej psyché, nato aby ho rozlíšil od Ega, ktoré tvorí len malú časť celej psyché.
Vlastné Ja môže byť definované ako vnútorný sprevádzajúci faktor, ktorý je odlišný od vedomej osobnosti a ktorý môže byť poňatý len cez vyšetrovanie vlastných snov.
Tie ukazujú, že je regulujúcim centrom, ktoré prináša konštantné rozširovanie a dozrievanie osobnosti.
No tento väčší, takmer celistvý aspekt psyché sa najprv zjaví ako vrodená možnosť.
Počas života človeka sa môže vynoriť len veľmi letmo, alebo dozrieť relatívne kompletne.
Ako ďaleko sa vyvinie záleží na tom, či je Ego ochotné počúvať správy Vlastného Ja.
