
Ukrainian: 
Вважаєш ти, що пекло - тільки байка?
То думай так, допоки гіркий досвід
Не переконає у зворотньому тебе.
А пекло ж скрізь, і ми навіки в ньому.
Єдиним місцем пекло не обмежене,
Межі йому нема; де ми, там пекло;
І там, де пекло, нам судилось вічно бути...


Hungarian: 

"Hinnéd, csak mese az egész?
Hinni nem itt kell, majd megtanulod.
Ez itt a pokol, s mind benne vagyunk...
Nincsen határa vagy helyrajzi száma;
Bennünk van a pokol, ahol vagyunk
S hol a pokol van, mi ott maradunk..."

Jordan Peterson és az Élet Értelme

Italian: 
Pensi che l'Inferno sia nient'altro che una favola? Credilo pure. Poi cambierai idea.
Ma qui è Inferno, e non ne siamo fuori!
L'inferno non ha limiti e non è circoscritto in un unico luogo. Dove sono è inferno,
e dov'è inferno lì starò per sempre.

English: 
Thinkest thou that Hell is but a fable?
Ay, think so still, till experience change thy mind!
Why, this is Hell, nor are we out of it.
Hell hath no limits, nor is circumscrib'd
In one self place; for where I am is Hell,
And where Hell is, there must I ever be…

Russian: 
Считаешь ли, что ад – лишь только басня?
Да, думай так, покуда горький опыт
Не убедит потом тебя в ином.
Ведь ад везде, и мы навеки в нем.
Единым местом ад не ограничен,
Пределов нет ему; где мы, там ад;
И там, где ад, должны мы вечно быть...

Первый Круг: Жизнь Бессмысленна
При участии: Дьявола, двух живых змей, немецкого философа, бывшего продавца программного обеспечения

Ukrainian: 
Перше Коло: Життя Не Має Сенсу
За участі: Диявола, двох живих змій, німецького філософа, колишного продавця програмного забезпечення
Я, Люцифер, Повелитель Пекла і Регент Проклятих - великий 
шанувальник Джордана Пітерсона.
Я, не побоюся цих слів, єдиний справжній шанувальник Джордана Пітерсона у всьому світі.
Для до біса непосвячених, Джордан Пітерсон - канадський психолог; автор "12
Правил життя", дуже популярної філософської книги про
самовдосконалення, і "Мап сенсів", ще однієї
книги. Він багато з'являється на телебаченні і
виступає на публіці, і має віддану
армію послідовників, як в інтернеті, так і в Пеклі,
хоча останнім часом перше від другого не так вже й відрізняються. На щастя
для мене, у нас тут багато філософів
(Виявляється, щоб потрапити в рай, потрібно бути трансгендерн_ою
мусульман_кою, тож хоч людей там і вистачає
всі вони відносяться до відносно невеликого числа обраних)
і я від них, філософів, багато чого навчився. Пітерсон
презентує себе борцем, що б'ється з силами

Italian: 
Primo Girone - La Vita è priva di Senso
Contiene:
Il Demonio
Due serpenti vivi
Un filosofo tedesco
Un ex venditore di software
Io, Lucifero, Re dell'Inferno e Reggente dei Dannati... sono un grandissimo fan di Jordan Peterson!
In effetti, non esagererei affermando di essere l'unico vero fan di Jordan Peterson, in tutto il mondo.
Per i condannevoli che non lo sanno, Jordan Peterson è uno psicologo canadese, autore di
"12 regole per la vita", un celebre libro di self-help ("auto aiuto"), e "Maps of Meaning", che pure quello è
un libro. Va parecchio in TV e fa spettacoli dal vivo e ha un seguito piuttosto
devoto sia sul Web che all'Inferno, i quali piano piano stanno diventando la stessa cosa. Fortunatamente
per me, qui sotto abbiamo un sacco di filosofi -
a quanto pare, si entra in Paradiso solo se si è sia musulmani che transessuali, per cui c'è parecchia
gente lassù, ma resta comunque alquanto esclusivo -
e ho potuto quindi istruirmi bene. Peterson si palesa come un guerriero, in guerra con le forze

Hungarian: 
Első kör- az élet értelmetlen
Én, Lucifer, a Pokol Ura és a Kárhozottak Fejedelme, Jordan Peterson hatalmas rajongója vagyok.
Merem állítani, hogy én vagyok az egyetlen igazi Jordan Peterson rajongó az egész világon.
A kárhozottan tudatlanoknak mondom: Jordan Peterson egy kanadai pszichológus
Szerzője a "12 szabály az élethez" című népszerű önsegítő filozófia könyvnek
és a "Jelentések térképei"-nek, ami szintén egy könyv.
Rengeteg előadása és tévés szereplése van, és elkötelezett követői vannak az interneten és a pokolban.
Ami egyre inkább ugyanazt jelenti.
Rengeteg filozófus van idelent.
(Sajnos, hogy a Mennybe juss muzulmánnak, és transzneműnek kell lenned, így is sok van
ott , de még mindig elég exkluzív

English: 

I, Lucifer, Lord of Hell and Regent of the
Damned, am a huge fan of Jordan Peterson.
In fact, I'd go so far as to say I am the only true Jordan Peterson fan in the entire world.
For the damnably uninitiated, Jordan Peterson
is a Canadian psychologist; author of "12
Rules For Life," a very popular self-help philosophy
book, and "Maps of Meaning," which is also a
book. He does a lot of TV and live appearances and has a devoted
following both on the Internet and in Hell,
which are increasingly the same thing. Fortunately
for me, there are a lot of philosophers down
here -
(Turns out to get into Heaven you have to be
both Muslim and trans, so there’s a lot
of people there but it’s still pretty exclusive)
and I’ve learned a great deal. Peterson
presents as a warrior battling the forces

Russian: 
Я, Люцифер, Повелитель Ада и Регент Проклятых – большой поклонник Джордана Питерсона.
Я, не побоюсь этих слов, единственный настоящий поклонник Джордана Питерсона во всем мире.
Для чертовски непосвященных, Джордан Питерсон – канадский психолог; автор "12
Правил жизни" очень популярной философской книги о
самосовершенствовании, и "Карт смыслов", еще одной
книги. Он много появляется на телевидении и
выступает на публике, и у него имеется преданная
армия последователей, как в интернете, так и в Аду,
хотя в последнее время они не так уж и отличаются. К счастью
для меня, у нас тут много философов
(Оказывается, чтобы попасть в рай, нужно быть трансгендерн_ой 
мусульман_кой, так что хотя людей там довольно
много, все они относятся к малому числу избранных)
и я от них, философов, многому научился. Питерсон 
презентует себя борцом, сражающимся с силами

Italian: 
dell'Inferno e dell'oscurità, con cui intendo: il Nichilismo. Un'assenza di valori e obiettivi di vita,
e la depressione che viene a volte in tandem con questo, la quale è ritenuta da lui ed altri come pervasiva
nel mondo attuale. E' un grande fan di Nietzsche, il quale ruminò a lungo sulla 'Morte di Dio' - che purtroppo,
non significa letteralmente uccidere Dio, bensì come può un essere umano dare significato ad una vita in
un'epoca di laicismo? Come si fa ad andare avanti senza cadere in disperazione di fronte alla
pura mancanza di senso in tutto ciò?
Ecco dove entra in gioco la parte di auto aiuto della sua opera: se tutti si abbandonassero al nichilismo
la società umana si dissolverebbe, quindi devi avere delle ambizioni! Figurarti uno
scopo! Camminare a testa alta! Mettere in ordine la stanza! E tutto ciò che ne consegue.
Peterson non ritiene il nichilismo solo deprimente, tuttavia - è convinto
che sia anche pericoloso. Nel suo libro sostiene che i killer di massa possono sguazzare eccessivamente
nel nichilismo e finire per perdere fiducia nel valore della vita di qualunque persona. Gli omicidi
di massa sono causati anche da altro - fosse solo il nichilismo, che tutti noi sperimentiamo

English: 
of Hell and darkness, by which I mean Nihilism.
A lack of values and goals in life,
and the accompanying sadness that can sometimes go with it, which he and several other thinkers believe is endemic
to the modern world. He’s a big fan of Nietzsche, who did a lot of work on ‘the death of God’ - which sadly
wasn't literally about God being killed but about
how can you humans live meaningful lives in
a secular age? How canyou go on without falling into despair in the face of the
sheer pointlessness of it all?
That’s where the self-help aspect of his
work comes in: if everybody sank into nihilism
then human society would collapse, so you've gotta aim at something! Sort yourself
out! Stand up straight! Clean your room! and all that that entails.
Peterson doesn’t just think that nihilism
is depressing to live with though - he also
thinks it’s dangerous. In his book he talks
about how mass killers can spend too long
in nihilism and come to believe that life
isn’t worth anything for anyone. There are
other causes of mass killings - if
it was just nihilism, which everybody sinks into

Hungarian: 
Sokat tanultam tőlük. Peterson harcosként jelenik meg, aki küzd a Pokol és a Sötétség erőivel,
értve ez alatt a nihilizmust.
Az értékek és célok hiánya az életben,
és az ezzel olykor együtt járó szomorúság, amiről ő és több más gondolkodó úgy is véli, hogy népbetegsége
a modern világnak. Nietzsche nagy rajongója, aki sokat írt „Isten halálá"-ról
- ami sajnos nem szó szerint arról szólt, hogy Istent megölték, hanem arról hogyan tudtok ti emberek értelmes életet élni
a szekularizált világban? Miként élhetünk kétségbeesés nélkül,
szembenézve minden puszta értelmetlenségével?
Munkásságának ez az önsegítő része: ha mindenki belezuhan a nihilizmusba
akkor az emberi társadalom összeomlik, úgyhogy valami célt kell kitűznöd!
Hozdd rendbe önmagad! Állj egyenesen! Takarítsd ki a szobádat! és mindazt, ami ezzel jár.
Peterson nem csak azt állítja, hogy a nihilizmussal élni elkeserítő -
szerinte veszélyes is. A könyvében beszél
arról, hogy a tömeggyilkosok túl sokáig belemerülnek
a nihilizmusba, és hiszik, hogy a senkinek az élete sem ér semmit.
Vannak más okai tömeggyilkosságnak - ha
ez csak nihilizmus lenne, amibe mindenki belesüpped

Russian: 
Ада и тьмы, под которыми я подразумеваю нигилизм.
Отсутствие ценностей и целей в жизни,
и иногда сопутствующая этому печаль, является, по мнению 
Питерсона и некоторых других мыслителей, свойственной
современному миру. Он большой поклонник Ницше, который 
много работал с темой "смерти Бога" – к сожалению,
не о настоящем убийстве Бога, а о том, как вы, люди, 
можете вести осмысленную жизнь в
светскую эпоху? Как можете продолжать жить, не 
впадая в отчаяние перед лицом
полной бессмысленности существования?
И здесь вступает часть книги о самосовершенствовании: 
если все погрузятся в нигилизм,
человеческое общество рухнет, так что нужно себе 
поставить хоть какую-нибудь цель! Соберись!
Выпрямись! Убери в своей комнате! и все, что под этими призывами подразумевается.
Однако Питерсон не просто находит нигилистический образ 
жизни депрессивным – он считает его
еще и опасным. В своей книге он пишет, что массовые 
убийцы увлекаются нигилизмом настолько, что
приходят к убеждению, что жизнь ничего ни для кого не стоит. Для массовых
убийств есть и другие причины – если бы дело было только 
в нигилизме, в который мы все время от

Ukrainian: 
Пекла і темряви, а саме з нігілізмом.
Відсутність цінностей і цілей в житті,
і супутня цьому печаль, на думку
Пітерсона і деяких інших мислителів, властива
сучасному світу. Він великий шанувальник Ніцше, який
багато працював з темою "смерті Бога" - нажаль,
не з його буквальним вивством, а з питанням про те, 
як ви, люди, можете вести осмислене існування в
світську епоху? Як можете продовжувати жити, не
впадаючи в розпач перед лицем
повної безглуздості існування?
Тут вступає частина книги про самовдосконалення:
якщо все поринуть в нігілізм,
людське суспільство занепаде, так що потрібно собі
поставити хоч якусь мету! Зберися!
Випрямися! Прибери у своїй кімнаті! і все, що насправді 
мається на увазі під цими закликами.
Однак Пітерсон не просто знаходить нігілістичний образ
життя депресивним - він вважає його
ще й небезпечним. У своїй книзі він пише, що масові
вбивці захоплюються нігілізмом настільки, що
приходять до переконання, що життя нічого ні для кого не варте. Для масових
вбивств є й інші причини - якби справа була тільки
в нігілізмі, в який ми весь час від

English: 
occasionally - then Hell would be full of mass shooters from every demographic when in fact
they’re not a very diverse bunch. He also
thinks that postmodernism and Marxism are
dangerous in that nihilist way, which… ehhmmmm...
It is a little confusing approaching Peterson’s
work from the point of view of philosophy
because words like postmodernism and Marxism, relativism and nihilism, have technical
meanings that he tends to... wind around, and one popular tactic for arguing against him is
to explain those technical meanings and showhow  he’s using them incorrectly. But more
talented demons than me have tried that before
and it doesn’t seem to phase him, so what
I'd like to do is show why his attack on nihilism isn’t all it’s cracked up to be and then present an alternative!
Peterson seems to use the word Nihilism as
interchangeable with Relativism - which it
isn’t really, and we’ll get to that, but
if you follow his work you’d be forgiven

Russian: 
времени погружаемся, Ад был бы полон массовых убийц 
всех рас и сословий, хотя вообще-то
люди из этой группы в основном одной расы м пола. Он 
также считает, что постмодернизм и марксизм
опасны в этом нигилистическом смысле, что... эммммммммм...
Немного неясно, как подходить к работе Питерсона с точки зрения философии –
потому что такие слова, как постмодернизм и марксизм, 
релятивизм и нигилизм, имеют четкие определения,
которые он склонен... закручивать определенным образом, 
и объяснение этих определений и демонстрация
того, что он использует их некорректно – одна из 
популярных стратегий, используемых для дебатов с ним. Однако
и демоны талантливее меня раньше пытались ее применять, 
но он сам к ней, похоже, не чувствителен, так что
я хотел бы показать, почему на самом деле он атакует не 
только нигилизм, а затем представить вашему вниманию свою альтернативу!
Питерсон, кажется, использует слово нигилизм как синоним релятивизма, что
на самом деле неверно, об этом мы поговорим позже, н
о из его работ разумно заключить, что

Hungarian: 
időnként - akkor a pokol tele lenne tömeggyilkosokkal minden demográfiai csoportból, amikor valójában
nem valami sokszínű társaság.  Úgy is véli, hogy a posztmodernizmus és a marxizmus
veszélyes ebben a nihilista értelemben, ami… ehhmmmm ...
Ez egy kicsit zavaros megközelítés ha Peterson-t filozófiai szemmel nézzük,
mert a szavaknak, mint a posztmodernizmus és a marxizmus, a relativizmus és a nihilizmus,
szakszerű definíciójuk.. amit ő megkerül. Népszerű taktika a vele való vitában
megmagyarázni ezeket a szakmai jelentéseket és megmutatni, hogy helytelenül használja őket.
De nálam tehetségesebb démonok, már megpróbálták, és ez nem hatotta meg, ezért
Szeretném megmutatni, hogy a nihilizmus elleni támadása nem olyan jó, mint modják , és ezután egy alternatívát mutatnék be!
Úgy tűnik, Peterson a nihilizmus szót egyenlőnek tekinti a relativizmussal -
pedig nem az,  de a munkáját követve, úgy tűnik

Ukrainian: 
часу поринаємо, Пекло було би повние масових убивць
всіх рас і статей, хоч взагалі-то
люди з цієї групи не видрізняються різноманітністю. Він
також вважає, що постмодернізм і марксизм
небезпечні в цьому нігілістичному сенсі, що... еммммммммм...
Трохи незрозуміло, як підходити до роботи Пітерсона з точки зору філософії -
тому що такі слова, як постмодернізм і марксизм,
релятивізм і нігілізм, мають чіткі визначення,
які він схильний... викручувати певним чином,
і пояснення цих визначень і демонстрація
того, що він використовує їх некоректно - одна з
популярних стратегій, використовуваних для дебатів з ним. Однак
і талановитіші  за мене демони намагалися її застосовувати,
та він сам до неї, схоже, не чутливий, тож
я хотів би показати, чому насправді він атакує не
тільки нігілізм, а потім представити вашій увазі свою альтернативу!
Пітерсон, здається, використовує слово нігілізм як синонім релятивізму, що
насправді невірно, про це ми поговоримо пізніше,
проте з його робіт резонно зробити висновок, що

Italian: 
occasionalmente, all'Inferno finirebbero assassini di ogni età, sesso ed etnia, laddove invece
non c'è molta varietà fra costoro. Peterson pensa anche che il postmodernismo e il Marxismo portano
pericoli di quella stessa natura nichilista, il che... uhmmmmmmm...
Mette un po' confusione confrontarsi con l'opera di Peterson partendo da una prospettiva filosofica,
perché parole come postmodernismo e Marxismo, relativismo e nichilismo, hanno dei significati
precisi che lui ha l'abitudine di... rigirarsi, e una tattica comune per confrontarsi con lui
è esporre quei significati precisi e dimostrare che li usa in maniera scorretta. Ma demoni
più talentuosi di me hanno tentato quell'approccio e la cosa non sembra perturbarlo, per cui
a me interessa invece dimostrare come la sua opposizione al nichilismo non sia proprio quel che appare, per poi presentare un'alternativa!
Peterson sembra usare la parola Nichilismo come fosse la stessa cosa che dire Relativismo - non è così
affatto, e parleremo di questo, ma non c'è da stupirsi se chi segue il suo operato

English: 
for thinking that relativism is a bad thing.
The good doctor has condemned moral relativism
multiple times in his lectures; he went on
the Joe Rogan show to say that it was “just
wrong”; and 12 Rules For Life contains a
foreword by psychologist Norman Doidge presenting
Peterson’s whole career as a counter to
relativism.
The supposed link is that if we were all diehard
relativists and every goal was as good as
every other we would never truly value anything! Hence Nihilism and societal collapse.
And Peterson’s not the only one worried
about this. The philosopher Stephen Hicks
and neuroscientist Sam Harris see relativism as a rejection of science and
Enlightenment values - we’ll come back to both of them. Former Breitbart editor Ben Shapiro
has linked it with cultural decay; and in
his video The Ugly Truth About Relativism,
with over 90,000 views, ex-software salesman Stefan Molyneux says that relativism is part of a plot
driven by a “demonic thirst for power.”

Russian: 
релятивизм – учение плохое. Добрый доктор неоднократно осуждал
моральный релятивизм в своих лекциях; на шоу Джо Рогана 
он говорит, что релятивизм "просто
ужасен"; "12 Правил жизни" содержит предисловие 
психолога Нормана Дойджа, представляющее
всю карьеру Питерсона как борьбу с релятивизмом.
Предполагаемая связь заключается в том, что если бы мы все были 
несгибаемыми релятивистами, и каждая цель была бы
равноценна любой другой, мы бы никогда ничего по-настоящему 
не ценили! Отсюда связь нигилизма и социального коллапса.
И об этом беспокоится не только Питерсон. Философ Стивен Хикс
и нейробиолог Сэм Харрис рассматривают релятивизм как отказ от науки и
ценностей эпохи Просвещения – и о них мы тоже еще поговорим. 
Бывший редактор Breitbart Бен Шапиро
связал его с культурным разложением; в своем видео 
"Неприглядная правда о релятивизме",
имеющем более 90 000 просмотров, бывший продавец программного 
обеспечения Стефан Молинье утверждает, что релятивизм является частью заговора,
движимого "демонической жаждой власти".

Ukrainian: 
релятивізм - вчення погане. Добрий доктор неодноразово засуджував
моральний релятивізм в своїх лекціях; на шоу Джо Рогана
він говорить, що релятивізм "просто
жахливий"; "12 Правил життя" містить передмову
психолога Нормана Дойджа, що представляє
всю кар'єру Пітерсона як боротьбу з релятивізмом.
Ймовінрий зв'язок полягає в тому, що якби ми всі були
непохитними релятивістами, і кожна мета була б
рівноцінна будь-який інший, ми б ніколи нічого по-справжньому
не цінували! Звідси зв'язок нігілізму і соціального колапсу.
І про це турбується не тільки Пітерсон. Філософ Стівен Хікс
і нейробіолог Сем Харріс розглядають релятивізм як відмову від науки і
цінностей епохи Просвітництва - і про них ми теж ще поговоримо.
Колишній редактор Breitbart Бен Шапіро
пов'язав його з культурним розкладанням; в своєму відео
"Неприваблива правда про релятивізм",
що має більше 90 000 переглядів, колишній продавець програмного
забезпечення Стефан Моліньйо стверджує, що релятивізм є частиною змови,
рухомої "демонічною жадобою влади".

Hungarian: 
a relativizmus rossz dolog.
A derék prof elítélte az erkölcsi relativizmust
előadásaiban többször is; 
a Joe Rogan műsorában elmodta, hogy
"teljesen rossz""; és a "12 szabály az élethez" előszavában Norman Doidge pszichológus
Peterson egész karrierjét a relativizmus ellentétének mutatja be.
A feltételezett kapcsolat az, hogy ha mindannyian kőkemény relativisták lennénk és minden cél olyan jó lenne, mint bármely másik,
soha nem értékelnénk semmit! Ebből jön a nihilizmus és a társadalmi összeomlás.
Peterson nem az egyetlen, aki aggódik
emiatt. A filozófus Stephen Hicks
és Sam Harris idegtudós a relativizmust, mint a tudomány elutasítását látja és
a megvilágosodás értékeinek elvetését - mindkettőre visszatérünk. Korábbi Breitbart szerkesztő Ben Shapiro
összekapcsolta azt a kulturális leromlással.
Stefan Molyneux, volt szoftverárus  "A relativizmus csúnya igazsága"  című videója 90000 nézőnél tart.
Eszerint a relativizmus egy terv része, amit „démoni hatalomvágy” hajt.

Italian: 
ha una pessima opinione del relativismo. Il buon dottore ha spesso condannato il relativismo
morale nei suoi monologhi; una volta andò in onda con Joe Rogan definendolo "sbagliato,
punto"; e "12 regole per la vita" contiene una prefazione dello psicologo Norman Doidge, il quale dipinge
l'intera carriera di Peterson come un'opposizione al relativismo.
Il presunto legame sta nel fatto che, se fossimo tutti irriducibili relativisti ed un obiettivo di vita valesse
l'altro, allora nulla avrebbe davvero valore! Di qui il Nichilismo e il collasso societario.
E non c'è solo Peterson a lamentarsene. Il filosofo Stephen Hicks
e il neuroscienziato Sam Harris vedono il relativismo come un rifiuto nei confronti della scienza
e dei valori Illuministi - ci torneremo su, per entrambi. L'ex redattore della Breitbart, Ben Shapiro,
lo ritiene connesso a una decadenza culturale; e nel suo video, "The Ugly Truth About Relativism",
che sta a 90000 visualizzazioni, l'ex venditore di software Stefan Molyneux sostiene che il relativismo sia parte di un piano
spalleggiato da "seti di potere demoniache".

Ukrainian: 
Ось ще відео з дивного чоловічого сегменту YouTube, вступ до якого
за епічністю може зрівнятися хіба що з Книгою Буття:
"Отже, тема цього відео "Чи призводить моральний релятивізм до поклоніння п*зді?"
Всі ці мислителі сходяться на думці, що об'єктивність, яка
асоціюється з такими речами, як розум, освіта, модернізм,
Захід і християнські цінності - якість позитивна.
Як вже було зазначено прекрасним ангелом в іншому відео, в
якому теж є крила і оголена натура,
багато з цих термінів складніші, ніж здаються на перший погляд.
У той же час релятивізм, який асоціюється з почуттями, SJW, що не-Заходом,
постмодернізмом і небезпечно лівим мисленням - якість негативна.

Відсутність фундаментальних цінностей
може зробити людей (а можливо і цілі суспільства) відкритими
для розбещення демонічними впливами.
У порівнянні з деякими зі згаданих мислителів
позиція Пітерсона взагалі-то досить незвичайна,

Russian: 
Вот еще видео из странного мужского сегмента YouTube, со вступлением 
к которому по эпичности может сравниться разве что Книга Бытия:
"Итак, тема этого видео "Приводит ли моральный релятивизм к поклонению п*зде?"
Все эти мыслители сходятся во мнении, что объективность, которая
ассоциируется с такими вещами, как разум, просвещение, модернизм, 
Запад и христианские ценности – качество положительное.
Как уже было отмечено прекрасным ангелом в другом видео, в 
котором тоже есть крылья и обнаженную натура,
многие из этих терминов сложнее, чем кажутся на первый взгляд.
В то же время релятивизм, который ассоциируется с чувствами, SJW, не-Западом,
постмодернизмом и опасно левым мышлением – качество отрицательное.

Отсутствие фундаментальных ценностей
может сделать людей (а возможно и целые общества) открытыми 
для развращения демоническими влияниями.
По сравнению с некоторыми из упомянутых мыслителей 
позиция Питерсона вообще-то довольно необычна

English: 
There’s also this video from weird male YouTube which honestly has one of the best openings since Genesis:
“So this video's gonna be on ‘Does moral
relativism lead to pussy worship?'”
The common theme running through a lot of
these thinkers is that objectivity, which
is associated with things like reason, the
Enlightenment, modernism, the West, and Judeo-Christian values, is good.
As has been pointed out by an inspiring angel
in another video also featuring wings and nudity,
many of those terms are more complicated than
they appear.
Whereas relativism, which is associated with
feelings, social justice warriors, the not-West,
postmodernism, and dangerous leftist thinking,
is bad. A lack of strongly grounded values
can leave individuals (and maybe societies)
open to corruption by demonic influences.
Peterson actually has quite an unusual stance
compared to some of those others

Hungarian: 
Itt egy videó egy furcsa férfitől a Youtube-on, amely őszintén, legjobb nyitánnyal rendelkezik a Teremtés Könyve óta
- A mai videó témája: „Az erkölcsi
a relativizmus a punci imádatához vezet?"
A közös téma ezen gondolkodóknál, hogy az objektivitás
olyan dolgokhoz kapcsolódik, mint a
A felvilágosodás, a modernizmus, a Nyugat és a zsidó-keresztény értékek, amik jók.
Amint egy lenyűgöző angyal is rámutatott
egy videóban, amelyben szintén szerepeltek szárnyak és pucérkodás
a legtöbb ilyen kifejezés bonyolultabb, mint elsőre gondolnánk.
Míg a relativizmus, melyet összekapcsolnak érzésekkel, társadalmi igazságosság harcosokkal, a nem-Nyugattal
posztmodernizmussal és veszélyes baloldali gondolkodással, az rossz. Erősen megalapozott értékek hiányában
az egyének (és talán a társadalmak) nyitottak a démoni hatások általi megrontásra.
Petersonnak valójában elég szokatlan nézetei vannak hozzájuk képest,

Italian: 
Poi c'è questo video che viene dagli stramboidi di sesso maschile su YouTube, che ha la frase d'apertura migliore mai sentita da quando hanno scritto la Genesi:
"L'argomento di questo video è: 'Il relativismo morale conduce al culto della fessa?'"
Se c'è un punto che questi pensatori condividono, sembra essere il fatto che l'oggettività, associata
con cose come la ragione, e l'Illuminismo, e il modernismo, e l'Occidente, e i valori giudeo-cristiani, è una buona cosa.
Come già evidenziato da un angelo ispiratore in un altro video dove c'erano anche lì ali e corpi nudi,
molti di questi termini sono più complessi di quanto non sembrino.
Laddove il relativismo, che viene associato alle sensazioni, ai paladini da tastiera, a ciò che non è Occidente,
al postmodernismo e a pericolose idee di sinistra, è una brutta cosa. Se c'è carenza di valori pragmaticamente fondati,
gli individui (e forse anche le società) restano esposti alla corruzione da parte di influenze demoniache.
Peterson, in verità, si pone in maniera inusuale rispetto a molti altri,

Hungarian: 
és nem mosnám őt össze velük gondatlanul
- Itt mindenki büntetése személyre szabott.
- de érdemes megjegyezni, hogy azok, akik azt állítják, hogy a nihilizmusra válaszolnak,  számos politikai témán osztoznak.
A kérdés most az, hogy hogyan lehet szembenézni élet értelmetlenségével, nihilizmusba vagy kétségbe esés nélkül?
Van néhány lehetőség. Az egyik hinni Istenben -
Fúj!
A másik az, hogy új célokat és jelentést találjunk a pop pszichológia és az újrahasznosított vallás révén
mint Jordan Peterson teszi
Isten holttestét komposztálva.
Vagy, ha a mágia nem működik,
miért nem próbáljuk meg a tudományt?
Második kör- Objektív erkölcs
2010-ben Sam Harris idegtudós válaszolt
a nihilizmus és a relativizmus állítólagos problémájára.
A "Erkölcsi tájkép" című könyvében azt állítja, hogy vannak objektív válaszok
erkölcsi kérdésekre, és hogy a tudomány segíthet az embereknek felfedezni őket.

Ukrainian: 
і я не намагаюся змішати їх всіх в одну купу - у нас
тут для кожного покарання підбираються індивідуально -
але варто зазначити, що деякі з тих, що стверджують, що мають
протиотруту до нігілізму, поділяють певні політичні погляди.
Поки що нас цікавить ось що: яким чином можливо
протистояти безглуздості свого життя, не впадаючи
в нігілізм і відчай? У вас є кілька варіантів. Перший - вірити в Бога
Тьху!
Другий - винайти нові цілі і сенси за допомогою поп-психології і перероблених
релігійних догм; на подобу того, що робить Джордан Пітерсон
- взяти труп Бога і перетворити його в добриво.
Ну а якщо магія вас більше не приваблює, чому б не спробувати науку?
Друге Коло: Об'єктивна Моральність
За участі: мізків, випадкового плагіату, метаетики, мусульман
У 2010 році нейробіолог Сем Харріс прокоментував ймовірну
проблему нігілізму і релятивізму.
У своїй книзі "Моральний ландшафт" він стверджує, що на
моральні питання існують об'єктивні
відповіді і що наука може допомогти людям їх знайти.

Italian: 
e non li metto tutti insieme a cuor leggero - quaggiù, ogni punizione è fatta su misura -
ma è degno di nota che molti di quelli che sostengono di poter rispondere al nichilismo condividono alcuni loro aspetti politici.
La domanda, per ora, è: come si fa ad affrontare l'assenza di significato nella vita senza ricadere
nel nichilismo e nel panico? Ci sono alcune opzioni. Una di queste è... credere in Dio...
Bleah!
Un'altra di queste è inventarsi nuovi obiettivi e significati tramite la psicologia popolare, e riciclando elementi
religiosi; come fa Jordan Peterson, si prende il cadavere di Dio e lo si trasforma in concime.
Oppure, se la magia non è più nelle tue corde, perché non affidarsi alla... scienza?
Secondo Girone - Moralità Oggettiva
Contiene:
Cervelli
Plagio accidentale
Metaetica
Musulmani
Nel 2010, il neuroscienziato Sam Harris affrontò questo presunto problema del nichilismo e del relativismo.
Nel suo libro, "Il Paesaggio Morale", sostiene che esistono risposte oggettive alle questioni
morali, e che la scienza può aiutare l'umanità a trovarle.

English: 
and I’m not lumping him in with them carelessly
- down here everyone's punishment is bespoke
- but it’s worth noting that some of those who claim to have the answer to nihilism do share some political themes.
The question for now is is - how can you confront
the meaninglessness of your life without falling
into nihilism and despair? You have a
few options. One is to believe in God -
Yuck!
Another is to invent some new goals and meaning
through pop psychology and recycling a lot
of religion; like Jordan Peterson does, taking
God’s dead corpse and turning it into fertiliser.
Or, if magic isn’t doing it for you anymore,
why not try science?
In 2010, neuroscientist Sam Harris responded
to this alleged problem of nihilism and relativism.
In his book The Moral Landscape he claims
that there are objective answers to moral
questions and that science can help humans discover them.

Russian: 
и я не пытаюсь смешать их всех в одну кучу – у нас 
тут для каждого наказания подбираются индивидуально –
но стоит отметить, что некоторые из утверждающих, что имеют 
противоядие к нигилизму, разделяют определенные политические взгляды.
Пока что нас интересует вот что: каким образом возможно 
противостоять бессмысленности своей жизни, не впадая
в нигилизм и отчаяние? У вас есть несколько вариантов. Первый – верить в Бога
Буэ!
Второй – придумать новые цели и смыслы с помощью поп-психологии и переработанных
религиозных догм; на подобие того, что делает Джордан Питерсон 
– взять труп Бога и превратить его в удобрение.
Ну а если магия вас больше не привлекает, почему бы не попробовать науку?
Второй Круг: Объективная Нравственность
При участии: мозгов, нечаянного плагиата, метафизики, мусульман
В 2010 году нейробиолог Сэм Харрис прокомментировал предполагаемую 
проблему нигилизма и релятивизма.
В своей книге "Моральный ландшафт" он утверждает, что на 
нравственные вопросы существуют объективные
ответы и что наука может помочь людям их найти.

Italian: 
Non ha affermato che un giorno troveremo una risposta scientifica specifica per ogni questione
morale, ma si è comunque messo a cercare valori oggettivi senza scomodare la religione.
"I demagoghi hanno azzeccato almeno una cosa: che ci serve una concezione universale sui valori umani."
Lui ritiene che siamo troppo tolleranti, e che questo sia il sintomo di un pericoloso relativismo culturale, punto che
condivide con Peterson, Doidge, Molyneux, Shapiro, e altri ancora.
Harris è convinto che dovremmo essere tutti paladini della libertà d'espressione e guardare in faccia la realtà:
se la moralità ha aspetti fattuali, allora non è forse logico che alcuni popoli, o culture,
sono più consapevoli di quei fatti rispetto ad altri?
"Ogni volta che si parla di fatti, alcune opinioni vanno rigettate. E' questo che significa
essere professionisti in qualcosa... come si fa a credere che ogni cultura possa avere
un punto di vista sulla questione che valga la pena di considerare?"
Lui pensa soprattutto che abbiamo troppa tolleranza verso comportamenti associati alla

Ukrainian: 
Він не каже, що існують однозначні наукові відповіді на всі моральні
питання, а лиш намагається знайти об'єктивні цінності поза релігією:
"Демагоги праві в одному: нам потрібна універсальна концепція людських цінностей".
Він думає, що ви занадто терпимі, і що це
ознака небезпечного культурного релятивізму, в чому з ним
згодні Пітерсон, Дойдж, Моліньйо, Шапіро та інші.
Харріс вважає, що всі ви повинні бути хоробрими борцями за
свободу слова і говорити правду: якщо існують
незаперечні факти про моральність, чи не означає це,
що деякі люди або культури
можуть знати про ці факти більше інших?
"Якщо ми говоримо про факти, деякі думки завжди
повинні бути виключені. Саме так чинять
експерти в будь-якій області знань... Як ми взагалі себе переконали, що точка зору
кожної культури на моральні питання гідна розгляду?"
Він особливо стурбований тим, що ви занадто терпимі
до поведінки, яку він сам пов'язує

English: 
He isn’t saying that there will someday
be single, scientific answers to all moral
questions, but he is trying to find objective
values without religion:
“The demagogues are right about one thing:
we need a universal conception of human values.”
He thinks you are too tolerant and that this is a symptom of a dangerous cultural relativism, a theme
he shares with Peterson, Doidge, Molyneux,
Shapiro and others.
Harris thinks you should all be brave free
speech warriors and face the truth: if there
are facts about morality then doesn’t it
stand to reason that some people, or cultures,
might know more about those facts than others?
“Whenever we are talking about facts, certain
opinions must be excluded. That is what it
is to have a domain of expertise…. How have
we convinced ourselves that every culture
has a point of view on these subjects worth
considering?”
He’s particularly concerned that you are
too tolerant of behaviours that he associates

Hungarian: 
Nem azt mondja, hogy egy nap egyértelmű, tudományos válasz lesz minden erkölcsi kérdésre
de megpróbál objektívet értékeket találni vallás nélkül.
„A demagógoknak igaza van egy dologban:
szükségünk van az emberi értékek egyetemes koncepciójára. ”
Úgy gondolja, túlságosan toleránsak vagyunk, hogy ez egy veszélyes kulturális relativizmus,
Ezen osztozik Peterson-nal, Doidge-dzsal, Molyneux-val,
Shapiroval és társaikkal.
Harris úgy gondolja, a szólásszabadság harcosainak kell lennünk és elfogadni az igazságot:
ha vannak erkölcsi tények, akkor következik, hogy egyes emberek vagy kultúrák
talán többet tudnak ezekről a tényekről, mint mások?
„Amikor tényekről beszélünk, bizonyos
véleményeket ki kell zárni.
Ezt jelenti szakértőnek lenni….Hogyan is goldolhatjuk, hogy minden kultúrának
érdemleges véleménye van ezekről a kérdésekről?"
Különösen aggasztja, hogy túlságosan toleránsak vagyunk bizonyos cselekedetekkel,

Russian: 
Он не утверждает, что существуют однозначные научные ответы на все нравственные
вопросы, а пытается найти объективные ценности вне религии:
"Демагоги правы в одном: нам нужна универсальная концепция человеческих ценностей".
Он думает, что вы слишком терпимы, и что это 
признак опасного культурного релятивизма, в чем с ним
согласны Питерсон, Дойдж, Молинье, Шапиро и другие.
Харрис считает, что вы все должны быть храбрыми борцами за 
свободу слова и говорить правду: если существуют
неоспоримые факты о нравственности, не значит ли это, 
что некоторые люди или культуры
могут знать об этих фактах больше некоторых других?
"Если мы говорим о фактах, некоторые мнения  всегда 
должны быть исключены. Именно так поступают
эксперты в любой области знаний... Как мы вообще себя убедили, что точка зрения
каждой культуры на нравственные вопросы достойна рассмотрения?"
Он особенно обеспокоен тем, что вы слишком терпимы 
к поведению, которое он связывает

Ukrainian: 
з релігією, особливо з консервативним ісламом,
наприклад, до вимоги до жінок носити головні убори, і вбивств
честі. Хоча насправді обидва ці явища мають
паралелі в суспільствах, не
надто схильних до впливу консервативного ісламу
і, можливо, вони більше засновані на контролі над жінками,
ніж на релігії.
Це добре показує, що для Харріса пошук об'єктивної
цінності в житті не є
просто абстрактної метою: у своїй книзі "Кінець віри"
він докладно обговорює ці питання
в контексті американського військового втручання,
расової дискримінації, і тортур. До речі, в
в кінці цього виступу на сцену виходить чоловік
 Хто цей взагалі? це Тед?
Це Тед Tолкс? Теодор Т. Толкс? Як би там не було -
на сцену виходить чоловік і говорить про щось,
що Харріс у своєму виступі не згадав, а саме про те, що багато
мусульманок покривають голову добровільно:
"Чи можете ви вступити в розмову з такою жінкою, не
виглядаючи культурним імперіалістом?"
Харріс відповідає, що в певних контекстах слово
"добровільно" не обов'язково означає повністю вільний вибір.

Hungarian: 
amiket a vallással és konzervatív iszlámmal azonosít, mint a nők kötelező fátyolviselése, vagy a becsületgyilkosságok.
Bár valójában mindkét viselkedésnek vannak megfelelői olyan társadalmakban, amelyeket nem
igazán befolyásolt a konzervatív iszlám,
és vitathatatlanul többet mondanak a nők ellenőrzéséről
mint a vallásról.
Amit ez szemléltet, hogy Harris számára az objektív értékek keresése az életben komoly dolog.
"A hit vége" című könyvében kifejezetten tárgyalja ezeket a kérdéseket
az amerikai katonai beavatkozás , 
faji profilozás és kínzás kontextusában.
Apropó, az előadása végén egy férfi lép színre:
-  Ki ez a fickó? ŐTed?
Ő lenne Ted Talk? Theodore T. Talk? Akárhogyan is
- egy férfi jön színpadra, és rámutat valamire:
Harris figyelmen kívül hagyta, hogy sok muszlim nő önként visel fátylat.
-Hogyan is szállhatnál vitába vele anélkül, hogy kulturális imperialistának tűnj?
Harris azt válaszolja, hogy az „önkéntes” nem jelent sokat bizonyos kontextusokban.

Italian: 
religione, in particolar modo l'Islam, come l'imporre il velo alle donne e i delitti
d'onore. Anche se, per il vero, esistono costumi paragonabili a questi anche in società che non
hanno avuto tutti questi contatti con l'Islam, e probabilmente hanno più a che fare con la repressione femminile
che con la religione.
Quel che è in evidenza qui, tuttavia, è che Harris non sta cercando di trovare valori oggettivi nella vita solo
per farsi due risate: nel suo libro, "La fine della fede", il contesto in cui discute questi problemi è accostato
esplicitamente all'interventismo militare americano, alla profilazione razziale, e alle torture. A proposito, alla
fine del monologo, c'è uno che sale sul palco -
chi è 'sto tizio? Sarà mica Ted?
Sarà Ted Talks? Theodore T. Talks?
Vabbé, c'è questo che sale sul palco e adduce qualcosa
che Harris non ha voluto specificare, che molte donne musulmane indossano veli di loro spontanea volontà.
"Sapresti intraprendere una conversazione con quel genere di donna senza apparire come una sorta di imperialista culturale?"
Harris replica sostenendo che "volontariamente" non ha granché significato in certi contesti.

Russian: 
с религией, в особенности с консервативным исламом, 
например, требование женщин носить головные уборы, и убийства
чести. Хотя на самом деле оба эти явления имеют 
параллели в обществах, которые не
слишком-то подвержены влиянию консервативного ислама 
и, возможно, больше основаны на контроле над женщинами,
чем на религии.
Это хорошо показывает, что для Харриса поиск объективной 
ценности в жизни не является
просто абстрактной целью: в своей книге "Конец веры" 
он подробно обсуждает эти вопросы
в контексте американского военного вмешательства, 
расовой дискриминации и пыток. Кстати, в
в конце этого выступления на сцену выходит мужчина
 Кто этот вообще? это Тед?
Это Тед Tолкс? Теодор Т. Толкс? Как бы там ни было – 
на сцену выходит мужчина и говорит о чем-то,
что Харрис не упомянул, а именно что многие 
мусульманки покрывают голову добровольно:
"Можете ли вы вступить в разговор с такой женщиной, не 
выглядя культурным империалистом?"
Харрис отвечает, что в определенных контекстах слово 
"добровольно" не обязательно означает полностью свободный выбор.

English: 
with religion and conservative Islam especially,
like requiring women to wear veils and honour
killings. Though in fact, both of those behaviours have parallels in societies that aren’t
quite so influenced by conservative Islam,
and arguably say more about controlling women
than they do about religion.
What this illustrates though is that for Harris,
the quest to find objective value in life is not
just for the fun of it: in his book The End
of Faith he explicitly discusses these issues
in the context of American military intervention,
racial profiling, and torture. Apropos, at
the end of this talk, a man comes onstage
-  Who is this guy? is this Ted?
Is this Ted Talks? Theodore T. Talks? Anyway
- a man comes onstage and points out something
Harris neglected to mention, that many Muslim
women wear veils voluntarily:
“Can you engage in a conversation with that
kind of woman without seeming like a cultural imperialist?”
Harris replies that “voluntary” doesn’t
really mean all that much in certain contexts.

Hungarian: 
Csak a téves hitrendszerük agymosásának áldozatai
- Nem hiszem, hogy mindent el kell hinni nekik.
Így Harris nyitva hagyta magának a lehetőséget : „Tudom, mi jó neked, és meg sem kell feltétlenül kérdeznem ”
Nyitottnak tűnik a gondolatra, hogy
azok, akik az erkölcsi tények birtokában vannak
erőszakkal is felléphetnek az erkölcsileg tudatlanok ellen. Ilyen, amikor az objektivitás a mi oldalunkon van.
Máshol Harris említi, hogy az agyi képalkotás a
módja annak, hogy objektíven tudjuk, ki boldog és ki nem
de hogyan különböztetjük meg ki
az „igazán”  boldog,
és az aki Harris szerint megtévesztett? Nem lehet. Bár nagyra értékeli a tényeket
úgy tűnik, hogy néhány értékesebb, mint mások,
Nem világos, hogy milyen alapon mérlegeli őket.
Érdekes, hogy hasonló kritikát fogalmazott
meg egy másik gondolkodó… Jordan

Ukrainian: 
Можливо, їхні мізки промиті безглуздими системами цінностей.
"Не думаю, що потрібно неодмінно прагнути завжди їм вірити на слово".
Тобто Харріс дозволяє собі говорити прямим текстом: "Я знаю, що для тебе краще,
і твоя думка з цього приводу мені не так і важлива", і, схоже, він відкритий
ідеї про те, що люди, що володіють істинним знанням
про моральні цінності, можуть застосовувати
силу проти людей морально неосвічених. Адже об'єктивність на стороні перших.
В іншому місці Харріс згадує сканування мозку
як спосіб об'єктивно дізнатися, хто щасливий, а
хто ні, але як визначити різницю між мозком "дійсно" щасливої ​​людини,
і тієї, якій на думку Харріса мозок промили? Це неможливо, 
так що яким би цінителем фактів
не був Харріс, деякі з них для нього, здається, цінніші за інші, і неясно,
на якій підставі він їх зважує.
Цікаво, що ця його критика співзвучна до висловлювань іншого мислителя... Джордана

Russian: 
Возможно, их мозги промыты бредовыми системами убеждений.
"Не думаю, что нужно непременно стремиться всегда им верить на слово".
То есть Харрис позволяет себе говорить прямым текстом: "Я знаю, что для тебя лучше,
и твое мнение по этому поводу мне знать необязательно", и, похоже, он открыт к
идее о том, что люди, обладающие истинным знанием 
о нравствненых фактах, могут применять
силу против людей морально невежественных. Объективность ведь на стороне первых.
В другом месте Харрис упоминает сканирование мозга 
как способ объективно узнать, кто счастлив, а
кто нет, но как определить разницу между мозгом "действительно" счастливого человека,
и тем, кому по мнению Харриса мозг промыли? Это невозможно, так что каким бы ценителем фактов
ни был Харрис, некоторые из них для него, кажется, ценнее других, и неясно,
на каком основании он их взвешивает.
Интересно, что эта его критика созвучна высказываниям другого мыслителя... Джордана

Italian: 
Potrebbero essere condizionate da un sistema di credenze che le illude.
"Non credo che dovremmo prenderle subito e sempre alla lettera."
Per cui, Harris si è riservato il diritto di dichiarare: "So io cos'è bene per te,
e non devo per forza chiedertelo", e appare quantomeno aperto all'idea
che coloro che detengono i fatti morali possono trovare scusanti per commettere atti
di violenza nei confronti dei moralmente ignoranti. Questo è il potere che l'oggettività ti può conferire.
In altri casi, Harris vorrebbe scansioni cerebrali che determinino oggettivamente se una persona è felice
o meno, ma come si fa a distinguere con una scansione cerebrale se uno è "davvero"
felice, secondo Harris, e se invece uno si illude soltanto di esserlo? Non si può... e dunque, anche se
Harris ha alta considerazione dei fatti, pare proprio che alcuni di questi siano più degni di altri, e non è
molto chiaro su quale base li stia valutando.
Degno di nota, questi criticismi ne rassomigliano altri, esposti da un altro pensatore... Jordan

English: 
They might be brainwashed by their delusional
belief systems.
“I don’t think we should be so eager to
always take their word for it.”
So Harris has allowed himself the possibility
of saying, “I know what’s good for you
and I don’t necessarily need to ask” and
it seems like he’s at least open to
the idea that those in possession of the moral
facts can be justified in acting
violently against the morally ignorant. That’s
the power of having objectivity on your side.
Elsewhere Harris mentions brain scans as a
way of objectively knowing who’s happy and
who’s not, but how can you tell the difference
between a brain scan of someone who is “really”
happy according to Harris and somebody who
is deluded? You can’t, so even though he
highly values the facts, it seems like some are more valuable than others, and it's not
clear on what basis he's weighing them up.
Interestingly, this criticism is similar to
one put forward by another thinker… Jordan

English: 
Peterson. He and Harris agree on an awful
lot, but one thing Peterson has pointed out
is that there are so many facts in the realm
of objective science that you need some story
to help you pick and choose which facts will
be relevant. Philosophers would call that
story an ‘ideology’ but that’s not a word Peterson likes and he has his own ideas, which we’ll get to.
Even more interestingly, Harris’ idea is an accidental
ripoff of a theory developed by philosopher Richard Boyd in 1982, called:
‘The Homeostatic Cluster Property Theory
of Metaethical Naturalism’
Sexy title.
Boyd thought that words like ‘good’ and
‘evil’ refer to real properties out
there in the material world, and that therefore
statements like ‘Murder is bad’ are capable
of being objectively true, or at least true in the same way as scientific statements are.
Which prompts the question, “To what exactly do these words refer?”

Hungarian: 
Peterson. Ő és Harris rengeteg helyen egyetértenek, de Peterson rámutatott
hogy annyi tény van a világban
az objektív tudományból, kell valamilyen történet,
hogy segítsen kiválasztani melyek fontosak. Egy filozófus azt mondaná
történet egy "ideológia", de ezt a szót Peterson nem szereti. Még visszatérünk rá.
Még érdekesebb, hogy Harris ötlete véletlenül pont megegyezik,
a filozófus, Richard Boyd 1982-ben kifejlesztett elméletével, melynek neve:
'Metaetikai naturalizmus homeosztatikus csoport-tulajdonság elmélete'
Szexi cím.
Boyd úgy gondolta, hogy olyan szavak, mint a "jó" és„gonosz” a valós tulajdonságokra utalnak
az anyagi világban, és ezért
olyan kijelentések, mint a „Gyilkosság rossz”
objektívan igazak, vagy legalábbis igazak, ugyanúgy, mint a tudományos kijelentések.
Ami felveti a kérdést, hogy „pontosan mire utalnak ezek a szavak?”

Italian: 
Peterson! I due vanno d'accordo su parecchie cose, ma una cosa che contraddistingue Peterson
è la convinzione che nella scientificità obiettiva ci siano così tanti fatti che c'è bisogno di una qualche storia
per raccogliere e selezionare quei fatti che avranno rilevanza. I filosofi chiamerebbero
quella storia un'"ideologia", parola che però a Peterson non piace, e poi lui ha le sue opinioni, ora ci arriviamo.
Ancor più degno di nota, l'idea di Harris ricalca
accidentalmente una teoria sviluppata da Richard Boyd nel 1982, definita:
"La Proprietà d'Insieme Omeostatica del Naturalismo Metaetico"
Titolo attraente.
Boyd riteneva che parole come 'bene' o 'male' parlassero di proprietà tangibili
presenti nel mondo materiale, e che dunque affermazioni come "Uccidere è male" potessero essere
oggettivamente veri, o almeno nella stessa maniera in cui affermazioni scientifiche possono esserlo.
Il che fa sorgere la domanda: "A cosa puntano queste parole, esattamente?"

Ukrainian: 
Пітерсона. Його погляди багато в чому схожі на погляди
Харріса, проте він вказує на те,
що в сфері об'єктивної науки настільки багато фактів, що
для вибору тих з них, які
ви будете вважати важливими, потрібно якийсь
орієнтир. Філософи назвали б це
"ідеологією", та Пітерсон не любить це слово, і у нього
щодо цього є свої ідеї, про які ми ще поговоримо.
Ще цікавіше те, що ідея Харріса - випадкова
калька теорії, розробленої філософом Річардом
Бойдом в 1982 році, що називається
"Теорія властивостей гомеостатичного кластера метаетичного натуралізму"
Нічого так назва.
Бойд вважав, що такі слова, як "добро" і "зло", 
описують істинні властивості об'єктів
в матеріальному світі, тому заяви накшталт "вбивати погано" здатні
бути об'єктивно вірними або прийнамні вірними
в тій же мірі, як наукові висловлювання.
Тут має сенс запитати, до чого саме відносяться ці слова.

Russian: 
Питерсона. Его взгляды во многом похожи на взгляды 
Харриса, однако он указывает на то,
что в сфере объективной науки настолько много фактов, что 
для выбора тех из них, которые
вы будете считать имеющими значение, нужно некоторое 
направление. Философы назвали бы это
"идеологией", но Питерсон не любит это слово, и у него 
на этот счет есть свои идеи, о которых мы еще поговорим.
Еще интереснее то, что идея Харриса - случайная
калька теории, разработанной философом Ричардом
 Бойдом в 1982 году, под названием
"Теория свойств гомеостатического кластера метаэтического натурализма"
Клевое название.
Бойд думал, что такие слова, как "добро" и "зло", описывают истинные свойства объектов
в материальном мире, и поэтому заявления типа "убивать плохо" способны
быть объективно верными или, по крайней мере, верными 
в той же мере, как научные высказывания.
Тут имеет смысл спросить, к чему именно относятся эти слова.

Russian: 
Бойд на это отвечает, что они являются кластерными свойствами - группами вещей, которые, как правило, встречаются вместе.
Он использует тот же пример, что и Харрис – здоровье. Существует бесчисленное множество
вещей, которые нужно бы включить в определение слова
"здоровый", например ваше сердце должно
биться, вы должны дышать, но влияет ли на ваше здоровье ваш
вес? Должны ли вы не испытывать боли? Может ли 
человек с бьющимся сердцем быть нездоровым?
Существует кластер свойств, составляющий определение слова "здоровье",
но полностью его фиксировать не нужно, потому это необязательно для того, чтобы
концепция здоровья работала. И несмотря на неопределенность, 
эта концепция очень полезна и значима.
Точно так же Бойд считает, что слово "хорошо" относится к группе вещей, которые положительно влияют
на людей, таких как дружба, любовь, веселье, просмотр классных
видео на YouTube, но, как и со здоровьем, невозможно составить их
полный список, потому что сам смысл концепции не в этом.

Ukrainian: 
Бойд на це відповідає, що вони є кластерними властивостями – 
групами речей, які, як правило, зустрічаються разом.
Він використовує той же приклад, що і Харріс - здоров'я. Існує безліч
речей, які добре б включити у визначення слова
"здоровий", наприклад ваше серце повинно
битися, ви повинні дихати, та чи впливає на ваше здоров'я ваша
вага? Чи повинні ви не відчувати болю? Чи може
людина з працюючим серцем бути нездоровою?
Існує кластер властивостей, що становлять визначення слова "здоров'я",
але повністю його фіксувати не потрібно, тому це не є обов'язковим для того, щоб
концепція здоров'я працювала. І незважаючи на невизначеність,
ця концепція дуже корисна і значима.
Так само Бойд вважає, що слово "добре" видноситься 
до групи речей, що позитивно впливають
на людей, таких як дружба, любов, веселощі, перегляд класних
відео на YouTube, але, як і зі здоров'ям, неможливо скласти їх
повний список, тому що сам сенс концепції не в цьому.

English: 
Boyd’s answer is that they are cluster properties
- groups of things that tend to go together.
The example he uses is actually the same one
Harris does - health. There are all kinds
of things we would want to include in a definition of the word “healthy,” like your heart should be
beating and you should be able to breathe,
but do you have to be a certain size in order to be
healthy? Do you have to not be in pain? Can
you have a beating heart and be unhealthy?
There’s a cluster of properties here somewhere
that makes up the definition of the word health
but we’re never going to pin down a definite
list because that’s just not how the concept
works. Despite that vagueness it’s
still very obviously useful and meaningful.
Similarly Boyd thinks that a word like ‘good’
refers to a cluster of things that are non-morally
good for humans, like sharing friendship,
sharing love, having fun, watching quality
YouTube videos, but just like with health,
you’re never going to be able to pin down
a full list because the concept just isn’t like that.

Hungarian: 
Boyd válasza az, hogy csoporttulajdonságok
- olyan dolgok csoportjai, amelyek együtt járnak.
Az általa használt példa valójában ugyanaz, amit Harris - egészség. Mindenféle
dolog van, amelyeket a „egészséges” szó meghatározásában beleveszünk, dobog a szíved
és tudsz lélegezni. De kell-e egy bizonyos testtömeg, hogy egészséges légy?
Nem fájhat semmid? Ha dobog a szíved attól még lehetsz beteg?
Adott tulajdonságok egy csoportja,
amely az egészség fogalmát tartalmazza
de soha nem fogunk megalkotni egy pontos listát, mert ez a fogalom nem így működik.
A homályosság ellenére
még mindig nyilvánvalóan hasznos és értelmes.
Hasonlóképpen Boyd úgy gondolja, hogy egy olyan szó, mint a „jó”
utal egy olyan dologra, amely nem erkölcsi értelemben jók
embereknek, mint a barátság 
a szeretet, szórakozás,
jófajta YouTube-videók nézése, de az egészséghez hasonlóan soha nem kapunk
egy teljes listát, mert a fogalom nem ilyen.

Italian: 
Boyd risponde affermando che si tratta di proprietà d'insieme - gruppi di cose che tendono ad associarsi naturalmente.
Lui usa lo stesso esempio che tira fuori Harris - la salute. Ce n'è di cose
che ci piacerebbe includere nella definizione della parola "sano", tipo che dovresti avere un cuore
pulsante, e dovresti poter respirare, ma dovresti anche oscillare entro una certa taglia per essere considerato
sano? Dovresti non provare dolori? Si può avere un cuore che pulsa, e tuttavia non essere sani?
Da qualche parte, in mezzo a questi concetti, c'è una proprietà d'insieme che definisce la parola "salute",
ma non c'è modo di compilare una lista ben definita, perché il concetto non è così
che funziona. E, nonostante la fumosità, esso ha comunque usi e significati ben concreti.
Similarmente, Boyd è convinto che una parola come 'bene' fa riferimento a un gruppo di cose che sono ben al di fuori della sfera
morale per le persone, cose come fare amicizia, innamorarsi, divertirsi, guardare video decenti
su YouTube, ma come per la salute, sarà impossibile compilare
una lista comprensiva, perché questo, semplicemente, non fa parte del concetto.

Hungarian: 
És itt van tanulság - ha  azt állítjuk
"John egészséges "
számos az egészség csoportjába tartozó dologról beszélhetünk ,hogy nincs-e ismert betegsége,
jár-e edzeni, jó kapcsolatban van-e
az anyjával - amelyek mindegyike objektív
- de a „John egészséges” mondat
igazsága, még mindig függ attól, hogy melyik szempontból
beszélünk az egészségéről . Ez a kontextushoz viszonyítva lesz, amelyben mondjuk.
Tehát ez a relatív / objektív dualitás, amiről
Peterson és Harris beszélnek, egy túlzott egyszerűsítés.
A elméletet, melyet Boyd védelmez az erkölcsi naturalizmus ; annyira objektív, amennyire egy etikai elmélet csak lehet
de az erkölcsi nyilatkozatok még mindig csak az adott kontextushoz képest igazak vagy hamisak,
melyekben használjuk őket. Az objektivitás és a relativitás együtt járhat!
Harmadik kör- Peterson taója
Láttuk, ha megpróbálunk objektív értelmet találni az életben a tudományok révén igen hamar

Ukrainian: 
Висновок з усього цього такий: кажучи "Джон здоровий", ми можемо мати на увазі
деяку кількість речей з кластера здоров'я - чи діагностоване
в нього деяке захворювання,
чи займається він спортом, чи хороші чи у нього стосунки 
з матір'ю - все це об'єктивні факти,
- але те, чи вірне речення "Джон здоровий" буде
залежати від того, про які аспекти
його здоров'я ми говоримо. А це буде залежати від контексту,
в якому ми промовляємо цю фразу.
Тобто протиставлення відносного і об'єктивного, з
яким працюють такі люди, як Пітерсон і Харріс, є спрощенням.
Теорія, яку захищає Бойд, називається моральним
натуралізмом; і вона об'єктивна настільки, наскільки
взагалі можуть бути об'єктивні етичні теорії, але твердження про
мораль все ще можуть бути істинними або помилковими залежно від того,
в якому контексті ми їх використовуємо. Об'єктивність і відносність
не обов'язково взаємовиключні!
Третє Коло: Тао Пітерсона
За участі: фундаментальних сил, психіатрії, реїфікації, левів
Ми переконалися, що спроби знайти об'єктивний сенс в житті
за допомогою науки досить швидко

Italian: 
Ed eccoci arrivati alle conclusioni - se affermiamo che 'Giovanni è sano', potremmo star parlando
di qualunque cosa nell'insieme della salute - magari è ammalato,
magari fa palestra, magari ha una buona relazione con la sua mamma - e tutte queste sono oggettive,
ma se vogliamo che la frase 'Giovanni è sano' sia vera, questo dipenderà da quale aspetto della
sua salute si parli. Sarà... relativo al contesto in cui lo diciamo.
Questa dicotomia relativo/oggettivo con cui operano quelli come Peterson e Harris è un'estrema
semplificazione. La teoria difesa da Boyd si chiama naturalismo morale; è quanto di più oggettivo una teoria etica possa vantare
di essere, ma quando si parla di moralità, che un'affermazione sia vera o falsa sarà sempre relativo
al contesto in cui si usa. Oggettività e relatività possono andare a braccetto!
Terzo Girone - Il Tao di Peterson
Contiene:
Forze primigenie
Psichiatria
Reificazione
Leoni
Abbiamo osservato come tentare di trovare significati oggettivi nella vita attraverso la scienza può diventare

Russian: 
Вывод из всего этого такой: говоря "Джон здоров", мы можем иметь ввиду
о некотором количестве вещей в кластере здоровья – диагностировано 
ли у кого какое-нибудь заболевание,
занимается он спортом, хорошие ли у него отношения с матерью – 
все это объективные факты,
– но верно ли предложение "Джон здоров" все равно будет 
зависеть от того, о каком аспекте
его здоровья мы говорим. А это будет зависеть от контекста, 
в котором мы произносим эту фразу.
То есть противопоставление относительного и объективного, с 
которым работают такие люди, как Питерсон и Харрис, является упрощением.
Теория, которую защищает Бойд, называется моральным 
натурализмом; и она объективна настолько, насколько
вообще могут быть объективны теории об этике, но утверждения о 
морали все еще могут быть истинными или ложными в зависимости от того,
в каком контексте мы их используем. Объективность и относительность 
не обязательно взаимоисключающи!
Третий Круг: Тао Питерсона
При участии: фундаментальных сил, психиатрии, овеществления, львов
Мы убедились, что попытки найти объективный смысл в жизни 
с помощью науки довольно быстро

English: 
And here’s the big takeaway - if we say
‘John is healthy’ we could be talking
about any number of things in the cluster
of health - whether he a has disease, whether
he works out, whether he has a good relationship
with his mother - all of which are objective
- but whether the sentence ‘John is healthy’
is true will still depend on what aspect of
his health we’re talking about. It will be relative to the context in which we’re saying it.
So this relative/objective binary that people
like Peterson and Harris are working with is an oversimplification.
The theory Boyd defends is called moral naturalism; it's about as objective as ethical theories
get, but statements about morality will still
be true or false relative to the context in
which we use them. Objectivity and relativity can go together!
We’ve seen that attempts to find objective
meaning in life through science can get pretty

Russian: 
становятся очень запутанными, что проблематично, если кто-то ожидает, например, что
на основании этого знания можно убивать. Оказывается, избавиться 
от субъективности не так-то просто.
У Питерсона интересные отношения с субъективностью. Он считает, что есть два мира,
мир объективного и мир опыта, и что на самом деле волнует людей именно мир опыта
с такими вещами, как боль, голод, и истории: "Именно
такие вещи, пережитые лично, являются наиболее фундаментальными элементами человеческой
жизни, с архаичной, драматической точки зрения, и их 
нелегко свести к чему-то беспристрастному
и объективному... Вы не объективны. Вы живете. Вы субъективны." Джордан Питерсон в ответ на вопрос о том, почему у него в штанах лобстер.
Так же, как в объективном мире существуют атомы и э
лементарные частицы, Питерсон считает, что
эмпирический мир также имеет свои фундаментальные 
элементы – и это дихотомия, благодаря которой он известен –
– дихтомия Порядка и Хаоса.
"Хаос – это область невежества... Это иностранец, незнакомец, член

Hungarian: 
bonyodalmakba ütközünk, ami problémát jelenthet ha emberi életek a tét.
Kiderül, hogy a szubjektivitástól megszabadulni nem könnyű.
Petersonnak érdekes kapcsolata van
szubjektivitással. Azt gondolja, két világ van,
az objektívitás világa és a tapasztalatok világát, és hogy a tapasztalat világa
olyan dolgokkal, mint a fájdalom  az éhség, és a történetek, amely az embereket nagyon érdekli
"Azok a dolgok, a személyesen tapasztaltak
az emberi élet alapvető alkotórészei
az archaikus, drámai szempontból,
Nem egyszerűsíthetőek könnyen
elvonttá és objektívvé ... Nem vagy objektív. Élsz. Szubjektív vagy.
Ahogy az objektív világ atomokból és elemi részecskékből áll, Peterson szerint,
a tapasztalati világnak is vannak alapvető
elemei - az a dichotómia,  amiről híres:
- Rend és káosz.
„A káosz a tudatlanság területe…
A külföldi, az idegen, egy másik banda tagja

Italian: 
complicato molto facilmente, il che è un problema se quei significati sono qualcosa per cui si potrebbe
uccidere. A quanto pare lasciare da parte la soggettività non è facile come sembra.
E' interessante come Peterson si relaziona alla soggettività. E' convinto che ci siano due reami,
quello dell'oggettivo e quello dell'esperienza, e che sia il reame dell'esperienza,
contenente cose come dolore, fame, narrative, quello cui la gente è interessata: (imitazione) "Cose come
queste, nella sfera dell'esperienza, costituiscono gli elementi di base della vita
umana da un prospettiva drammatica e arcaica, e non si possono facilmente ridurre a qualcosa di distaccato,
oggettivo... non siamo oggettivi. Siamo vivi. Siamo soggettivi."
Come nel mondo oggettivo ci sono atomi e particelle fondamentali, Peterson è altresì convinto che
il reame dell'esperienza ha i suoi elementi di base - la dicotomia che l'ha reso famoso -
l'Ordine e il Caos.
"Il Caos è il regno dell'ignoranza stessa... l'estraneo, lo straniero, il membro

Ukrainian: 
стають дуже заплутаними, що проблематично, якщо хтось очікує, наприклад, що
на підставі цього знання можна вбивати. Виявляється, позбутися
суб'єктивності не так і просто.
У Пітерсона цікаві відносини із суб'єктивністю. Він вважає, що є два світи,
світ об'єктивного і світ досвіду, і що насправді хвилює людей саме світ досвіду
з такими речами, як біль, голод, і історії: "Саме
такі речі, пережиті особисто, є найбільш фундаментальними елементами людської
життя, з архаїчної, драматичної точки зору, і їх
нелегко звести до чогось неупередженого
і об'єктивного... Ви не об'єктивні. Ви живі. Ви суб'єктивні. "Джордан Пітерсон у відповідь на питання про те, чому у нього в штанях лобстер.
Так само, як в об'єктивному світі існують атоми і
елементарні частки, Пітерсон вважає, що
емпіричний світ має свої фундаментальні
елементи - і це дихотомія, за якою він відомий -
- діхтомія Порядку і Хаосу.
"Хаос - це область невігластва... Це іноземець, незнайомець, член

English: 
complicated pretty fast, which might be a problem
if that meaning is something you’re expected
to kill for. Turns out getting rid of subjectivity isn't so easy after all.
Peterson has an interesting relationship with
subjectivity. He thinks there are two worlds,
the world of the objective and the world of
experience, and that it's the world of experience
with things like pain, and hunger, and stories that people really care about: “It is
such things, experienced personally, that
are the most fundamental elements of human
life, from the archaic, dramatic perspective,
and they are not easily reducible to detached
and objective...You’re not objective. You’re
alive. You’re subjective.”
Just as the objective world has atoms and
fundamental particles, Peterson thinks that the
experiential world too has its fundamental
elements - the dichotomy for which he is famous
- Order and Chaos.
“Chaos is the domain of ignorance itself…
It’s the foreigner, the stranger, the member

English: 
of another gang, the rustle in the bushes
at night-time...Chaos is also the formless
potential from which the God of Genesis I
called forth order using language at the beginning
of time... And Chaos is freedom... Order,
by contrast, is explored territory… Order
is tribe, religion, hearth, home, and country.
It’s the warm, secure living-room where
the fireplace glows and the children play…
But order is sometimes tyranny.”
So here we see that Peterson thinks Order
and Chaos can manifest in different ways at
different times - no great problem there.
But -
In that talk I showed you Peterson gives two
examples of Order - “The Walls of the City”
and “the Uniform of the Police.” But there
are those for whom walls and borders
are more representative of Chaos - if you’ve ever travelled internationally you'll know that crossing the
border is a moment where the unknown and uncertainty and anxiety can confront you. And
of course there are many people for whom
the uniform of the police is a symbol of terror.

Italian: 
di un'altra fazione, il rumore fra i cespugli di notte... il Caos è inoltre quella materia senza
forma da cui Dio nella Genesi comandò all'ordine di sorgere usando il linguaggio, all'alba
dei tempi... infine, il Caos è libertà...
L'Ordine, al contrario, è il territorio conosciuto... l'Ordine
è la tribù, la religione, il nucleo familiare, la casa, e il paese. E' il salotto al caldo e al sicuro dove
il fuoco scoppietta e i bambini giocano... ma l'Ordine, a volte, è tirannia."
Ecco che vediamo qui come Peterson ritenga Ordine e Caos capaci di manifestarsi in modi diversi, in
momenti diversi - nessun problema fin qui. Però...
In quel dibattito che vi ho mostrato, Peterson porta due esempi di "Ordine" - "I Confini della Città"
e l'"Uniforme della Polizia". Ma ci sono persone per cui confini e muri
rappresentano di più il Caos - se hai mai viaggiato da paese a paese, saprai certo che attraversare
un confine è un momento in cui incognite e incertezze e ansietà vanno affrontate. E poi,
ovviamente, c'è parecchia gente per cui l'uniforme della polizia rappresenta paura e oppressione.

Russian: 
вражеской банды, шелест в кустах ночью... Хаос также – бесформенный
потенциал, из которого Бог вызвал Порядок с помощью языка в книге Бытия в начале
времен... Но Хаос – это и свобода ... Порядок, в отличие 
от Хаоса – исследуемая территория... Порядок –
это племя, религия, очаг, дом и страна. Это теплая, безопасная гостиная, где
горит камин, и играют дети… Но Порядок иногда и тирания". Джордан Питерсон в предисловии к слэшу о Керке и Споке.
Итак, мы видим, что Питерсон считает, что Порядок 
и Хаос могут проявляться по-разному
в разное время – это в принципе не проблема. Но -
В выступлении, которое я вам показал, Питерсон 
приводит два примера Порядка - "Стены города"
и "Униформа полиции". Но есть те, для кого символические стены
являются признаками Хаоса - если вы когда-либо 
пересекали государственные границы, то знаете, что этому
процессу могут сопутствовать неизвестность, 
неуверенность и беспокойство. И существует
множество людей, для которых полицейская форма является символом террора.

Ukrainian: 
ворожої банди, шелест у кущах вночі... Хаос також - безформений
потенціал, з якого Бог викликав Порядок за допомогою мови в книзі Буття на початку
часів... Але Хаос - це і свобода... Порядок, на відміну
від Хаосу - досліджена територія... Порядок -
це плем'я, релігія, вогнище, будинок і країна. Це тепла, безпечна вітальня, де
горить камін і грають діти... Але Порядок іноді і тиранія". Джордан Пітерсон в передмові до слеша про Кьорка і Спока.
Отже, ми бачимо, що Пітерсон вважає, що Порядок
і Хаос можуть проявлятися по-різному
в різний час - це в принципі не проблема. Але -
у виступі, який я вам показав, Пітерсон
наводить два приклади Порядку - "стіни міста"
і "уніформа поліції". Але є ті, для кого символічні стіни
є ознаками Хаосу - якщо ви коли-небудь
перетинали державні кордони, то знаєте, що цей
процес можуть супроводжувати невідомість,
невпевненість і занепокоєння. Й існує
безліч людей, для яких поліцейська форма є символом терору.

Hungarian: 
a bokrok zörgése
éjszaka ... A káosz az alaktalan
potenciál, amelyből a Teremtés könyvének Istene a nyelv használatával előhívta a rendet kezdetben
... És a káosz a szabadság ... Rend,
ezzel ellentétben az ismert vidék… Rend
a törzs, a vallás, a kandalló, az otthon és az ország.
Ez a meleg, biztonságos nappali, ahol
a kandalló ragyog és a gyerekek játszanak…
A rend azonban néha zsarnokság."
Láthatjuk, hogy Peterson szerint Rend
és a Káosz különféle módon nyilvánulhat meg
különböző időkben - ez még rendben is lenne.
De -
Az előbb bemutatott beszélgetésben Peterson két
példát ad a rendre - „A város falai”
és „a rendőrség egyenruhája”. De vannak, akiknek a falak és határok
inkább a káosz képviselői - aki valaha is utazott külföldre tudja, a határátlépés
egy olyan pillanat, amikor az ismeretlen és a bizonytalanság és a szorongás néz szembe veled.
És persze sokan vannak, akik számára
a rendőrség egyenruhája a terror szimbóluma.

English: 
So can the same thing be both Order and Chaos at the same time?
If the answer is no, and they really are objective properties then
it seems like Peterson needs to answer questions
like what are they and what are they
made of? From his books and his conversations with Harris it seems like
he’d rather say these are features of subjective
experience, so yes two people could experience
the same thing, one as Order one as Chaos,
just as two people could experience the same
work of art differently.
But if that’s the case then Order and Chaos
are relative; not just statements about them
either, but the properties themselves.
Although he’s trying to escape it relativity
is actually built right into the heart of Peterson’s
entire worldview.
There’s a big tension here between somebody who rails against relativism on the one hand
but places subjectivity and contextual understanding
at the heart of most of what he does on the other.
One of those fake Jordan Peterson fans might
say, “He’s not really a relativist, he’s

Hungarian: 
Lehet ugyanez  rend és káosz egyidejűleg?
Ha a válasz nem, és valóban vannak objektív tulajdonságok
úgy tűnik, Petersonnak válaszolnia kell a kérdésekre: mik azok, és miből épülnek fel?
Könyveiből és Harrisszel folytatott beszélgetéseiből úgy tűnik
inkább azt mondja, hogy ezek a tapasztalat szubjektív jellemzői, így két ember átélheti
ugyanazt a dolgot, az egyiknek Káosz,
másiknak Rend. Ahogy két ember tekinthet
egy műalkotásra is másképp.
De ha ez a helyzet, akkor Rend és Káosz
relatívak; nem csak megállapítások róluk,
de a sajátosságaik is.
Bár megpróbálja elkerülni a relativitást
Peterson világnézetének mégis ez a magja.
Nagy feszültség áll fenn, valaki egyrészt a relativizmus ellen küzd
de a szubjektivitást és a kontextusos megértést teszi tettei mozgatórugójává.
Egy kamu Peterson rajongó talán így reagálna: „Ő nem igazán relativista,

Ukrainian: 
То чи може одне й те саме бути одночасно і Порядком, і Хаосом?
Якщо відповідь негативна, і вони дійсно є об'єктивними властивостями, то
Пітерсон, схоже, має відповісти на питання про те, що саме становить ці властивості,
з чого вони зроблені? Зважаючи на його книги і розмов з Харрісом,
він скоріше сказав би, що це особливості суб'єктивного 
досвіду, тож дві людини дійсно можуть переживати
одне і те ж по-різному: одна як Порядок, інша як Хаос, 
так само, як дві людини можуть по-різному інтерпретувати
один і той же витвір мистецтва.
Але якщо це дійсно так, то Порядок і Хаос – речі відносні; 
не тільки твердження про них,
але і самі ці властивості. Як би він не намагався уникати відносності,
вона вбудована в саме серце світогляду Пітерсона.
Тобто з одного боку, він протестує проти
релятивізму, а з іншого - ставить суб'єктивне
розуміння контексту в основу більшої частини своєї праці,
і між цими сторонами підозріло багато розбіжностей.
Фейковий шанувальник Джордана Пітерсона сказав би щось
накшталт: "Насправді він не релятивіст, а

Italian: 
Per cui, può una cosa essere allo stesso tempo Ordine e Caos?
Se la risposta è no, e queste sono effettivamente proprietà oggettive, è dunque
evidente che Peterson dovrebbe spiegare cose come: cosa sono?, e: come si
compongono?. Nei suoi libri, e nelle conversazioni con Harris, pare proprio preferire
descriverle come caratteristiche dell'esperienza soggettiva, per cui sì, persone diverse possono guardare
una stessa cosa e vederla uno come Ordine e l'altro come Caos, proprio come si può visionare in maniera
diversa un'opera d'arte.
Ma se è così, allora Ordine e Caos sono relativi; non quel che si afferma intorno ad essi,
ma le proprietà stesse. Anche se vuole rifuggirla, la relatività
è parte integrante della visione del mondo di Peterson.
C'è parecchio in bilico in un individuo che da una parte si scaglia contro il relativismo,
ma dall'altra basa la maggior parte delle sue azioni su soggettività e contesto.
Un finto fan di Jordan Peterson potrebbe dire, "non è un relativista, soltanto

Russian: 
Так может ли одно и то же быть одновременно и Порядком, и Хаосом?
Если ответ отрицательный, и они действительно являются объективными свойствами, то
Питерсон, похоже, должен ответить на вопросы о том, что составляет эти свойства,
из чего они сделаны? Судя по его книгам и разговорам с Харрисом,
он скорее сказал бы, что это особенности субъективного опыта, так что два человека действительно могут переживать
одно и то же по-разному: один как Порядок, другой как Хаос, точно так же, как два человека могут по-разному интерпретировать
одно и то же произведение искусства.
Но если это действительно так, то Порядок и Хаос относительны; не только утверждения о них,
но и сами эти свойства. Как бы он ни пытался избегать относительности,
она встроена в самое сердце мировоззрения Питерсона.
То есть с одной стороны, он протестует против 
релятивизма, а с другой – ставит субъективность
понимание контекста в основу большей части своих трудов, 
и между этими сторонами подозрительно много несостыковок.
Фэйковый поклонник Джордана Питерсона сказал бы что-то 
вроде: "На самом деле он не релятивист, а

Ukrainian: 
прагматик - він не прагне не захистити філософську
теорію, а допомогти людям! У дев'ятому розділі
значна частина присвячена тому, як добре вибудовувати
своє життя на основі збірника законів,
як от принципи Фрейда, чи Юнга, релігійні догми, або
щось інше. "Головне - уникнути нігілізму".
Однак я все ж вважаю, що не варто стверджувати, що будь-яка
впорядкована життя для Пітерсона однаково
добра. Надто схоже, що він важає деякі інтерпретації
Порядку і Хаосу точнішімі за інші, що знову ж таки не дуже збігається з їх
релятивістської природою.
Пітерсон, я впевнений, сказав би, що Порядок і Хаос укладені в нашому мозку
еволюцією. За його словами, ваші предки навчилися еволюційно вигідним типам поведінки
і несвідомо створили з них правила, які ми зараз можемо відтворити
вивчаючи історію. Саме тому він вважає, що історії та традиції так важливі.
Тож Порядок і Хаос не на 100% відносні, оскільки хоча
вони й засновані на людському досвіді,
та походження у них все ще біологічне. Це дуже схоже
на ідею, розроблену швейцарським

Russian: 
прагматик - он не пытается не защитить философскую 
теорию, а помочь людям! В девятой главе
значительная часть посвящена тому, как хорошо выстраивать 
свою жизнь на основе свода принципов,
будь то принципы Фрейда, Юнга, религиозные догмы или 
что-то другое. "Главное – избежать нигилизма".
Однако я все же считаю, что не стоит утверждать, что любая 
упорядоченная жизнь для Питерсона одинаково
хороша. Очень похоже, что он думает, что некоторые интерпретации
Порядка и Хаоса точнее других, что опять же не очень стыкуется с их
релятивистской природой.
Питерсон, я уверен, сказал бы, что Порядок и Хаос заключены в нашем мозгу
эволюцией. По его словам, ваши предки научились эволюционно выгодным типам поведения
и неосознанно создали из них правила, которые мы можем озвучить
через историю. Именно он считает, что истории и традиции так важны.
Так что Порядок и Хаос не на 100% относительны, поскольку хотя 
они и основаны на человеческом опыте,
но происхождение у них все еще биологическое. Это очень похоже 
на идею, разработанную швейцарским

Italian: 
un pragmatista - non sta difendendo una teoria filosofica, cerca solo di aiutare il prossimo! C'è un intero
passo nel capitolo 9 che stabilisce come sia bene ordinare la propria vita in base a un principio qualsiasi,
si tratti di Freud, Jung, la religione, quello che è. Lo scopo è evitare il Nichilismo."
Ma ritengo un'esagerazione affermare che Peterson troverebbe ogni ordine di vita alla pari
di ogni altro. Sembra proprio che, nelle sue convinzioni, alcune letture dei concetti di
Ordine e Caos sono più giuste rispetto ad altre, il che, per reiterare, mette l'idea in bilico sulla
sua essenza relativista.
Sono sicuro che Peterson spiegherebbe come Ordine e Caos sono concetti sviluppatisi nella struttura del
cervello umano. Secondo lui, i nostri antenati scoprirono che alcuni comportamenti erano vantaggiosi,
e inconsciamente svilupparono regole per gestirli, di cui possiamo renderci conto se ci
raccontiamo determinate storie. Ecco perché dà tanta importanza a racconti e tradizioni.
Per cui non è del tutto relativo, ha radici nell'esperienza delle persone,
ma resta comunque biologia oggettiva. Suona molto come un'idea esposta dallo psichiatra

English: 
a pragmatist - he's not trying to defend a philosophical theory, he's trying to help people! There’s that
whole bit in Chapter 9 about how it’s good
to order your life based on some principles
whether it’s Freud, Jung, religion, or whatever. The point is to avoid Nihilism.”
But I think it’s a stretch to say that Peterson
would consider any ordered life to be as good
as any other. It definitely seems like he thinks some interpretations of
Order and Chaos are more on the money than
others, which again is in deep tension with
their relativistic nature.
Peterson I’m sure would say that Order and
Chaos are evolved into the structure of your
human brains. According to him your ancestors
learned that some behaviors were advantageous
and they unconsciously developed rules from those behaviours, which we can come to be consciously aware of
through the telling of stories. That’s
why he thinks stories and tradition are so important.
So it’s not 100% relative, it’s grounded in people's experiences
but it's still objectively biological. This is
quite similar to an idea developed by Swiss

Hungarian: 
pragmatista - nem próbál megvédeni egy filozófiai elméletet, csak próbálja segíteni az embereket!
Van egy rész a 9. fejezetben, arról hogy jó valamilyen alapelvre helyezni az életünket.
Legyen az Freud, Jung, vallás vagy bármi más. A lényeg az, hogy elkerüljük a nihilizmust.
De túlzás lenne azt állítani, hogy Peterson szerint minden rendezett élet egyformán jó.
Nagyon is úgy tűnik, hogy a Káosz és Rend bizonyos
értelmezései helytállóbbak mint
mások,  ami feszültésget eredményez
relativista természetükkel.
Peterson biztosan azt mondaná, hogy a Rend és Káosz, kifejlődött része az emberi agynak
Szerinte őseink megtanulták, hogy mely viselkedések hasznosak
és öntudatlanul kifejlesztették azokat a szabályokat, amelyek tudatossá váltak
a történetek mesélésével. Ezért gondolja, hogy a történetek és hagyományok fontosak.
Tehát nem 100% relatív, az emberek tapasztalatain alapul,
de mégis biológiai tényeken. Ez
meglehetősen hasonlít egy gondolathoz

Ukrainian: 
психіатром Карлом Юнгом, одним з головних натхненників
Пітерсона, який запропонував існування
колективного несвідомого *що пояснює подібності*,
які він спостерігав між своїми пацієнтами. Пітерсон
придумав свою версію *що пояснює подібності*, які він спостерігає
в різних областях, вивчених ним для
"Мап Сенсів».
Та якщо пильно вдивитися, що завгодно подібне до 
чого завгодно іншого; леви схожі на труси
в тому, що вони обидва складаються з атомів. Проте 
осмислене порівняння двох речей –
суб'єктивне, і залежить від контексту. Як одного 
разу сказав мені доглядач зоопарку: "Леви
схожі на труси в тому, що обидва зроблені з атомів, 
але ви знаходитесь в левовому вольєрі
зоопарку Центрального парку, так що йдіть-но звідси разом зі своєю дівчиною.»
Візьміть ці два зображення: одне з них - картина 19 
століття італійського художника Роберто Ферруцці, що
зображує діву Марію та Ісуса; інше - ваза 5-го століття до н.е., на якій зображені
богиня Деметра і її дочка Персефона, що дають Тріптолемусу сніп пшениці.

Italian: 
svizzero Carl Jung, uno dei maggiori ispiratori di Peterson, che propose l'esistenza
di un inconscio collettivo per *spiegare le somiglianze* che aveva osservato nei suoi pazienti. Peterson
si è inventato una sua versione per *spiegare le somiglianze* che lui ha osservato nei diversi ambiti tenuti in considerazione per
"Maps of Meaning".
Però - ogni cosa si assomiglia se guardi abbastanza a fondo; i leoni ricordano la biancheria intima
se consideri che entrambi sono composti di atomi. Ma che due cose si rassomiglino in maniera significativa
ricade nel soggettivo, ed è relativo al contesto. Come mi disse una volta un guardiano di zoo, "E' vero, i leoni
sono simili alla biancheria intima poiché entrambi composti di atomi, ma qui siamo nel Recinto dei Leoni
dello Zoo di Central Park, per cui tu e la tua ragazza dovreste sloggiare."
Prendiamo queste due immagini: una è un dipinto del 19° secolo realizzato dall'artista Roberto Ferruzzi,
con protagonisti Gesù e la Vergine Maria, mentre l'altro è un vaso del 5° secolo avanti Cristo
con protagonisti la dea Demetra, sua figlia Persefone, e un uomo di nome Trittolemo che riceve del grano.

Hungarian: 
A svájci pszichiáter Carl Jung, Peterson egyik ihletője, aki felvetette a létezését
egy kollektív tudattalannak *, hogy megmagyarázza a hasonlóságokat *, amit a páciensei között megfigyelt.
Peteson kitalálta a saját verzióját hogy megmagyarázza a hasonlóságokat, amikor különböző területeket tanulmányozott
"Jelentések térképei"-hez
De bármi hasonlít bármire, ha elég alaposan megnézzük. Az oroszlánok hasonlóak a fehérneműhöz
mindketten atomokból épülnek fel. Két dolog hasonlósága, ami fontos is
ugyanakkor szubjektív és kontextusfüggő. Ahogy egyszer egy állatkerti gondozó mondta nekem:
"Az oroszlánok hasonlóak a fehérneműhöz, mert mindketten atomokból állnak, de ez az oroszlánház
és a Central Park Állatkertje, legyen szíves odébbállni a barátnőjével együtt."
Vegyük ezt a két képet: az egyik a 19. századi olasz művész, Roberto Ferruzzi festménye
melyen Szűz Mária és Jézus látható; és a
a másik egy váza, amely az i.e. 5. századból
Demeter istennő, és a lánya Perszephoné,
búzát adnak Triptolemosznak .

Russian: 
психиатром Карлом Юнгом, одним из главных вдохновителей 
Питерсона, предложившим существование
коллективного бессознательного *объясняющего сходства*, 
которые он наблюдал между своими пациентами. Питерсон
придумал свою версию *объясняющие сходства*, наблюдаемые 
им в различных областях, которые он изучал для
"Карт Смыслов».
Но если вглядеться достаточно пристально, сходства можно 
найти между чем угодно; львы похожи на трусы
в том, что они оба состоят из атомов. Осмысленное сравнение двух вещей, однако,
субъективно и зависит от контекста. Как однажды сказал мне смотритель зоопарка: "Львы
похожи на трусы в том, что оба сделаны из атомов, но вы находитесь в львином вольере
зоопарка Центрального парка, так что уходите-ка отсюда вместе со своей девушкой.»
Возьмите эти два изображения: одно из них - картина 19 века итальянского художника Роберто Ферруцци,
изображает деву Марию и Иисуса; а другое - ваза 5-го века до н.э., на которой изображены
богиня Деметра и ее дочь Персефона, вручающие Триптолемусу сноп пшеницы.

English: 
psychiatrist Carl Jung, one of Peterson’s
major inspirations, who proposed the existence
of a collective unconscious *to explain similarities* that he observed between his patients. Peterson
came up with his version *to explain similarities* that he observed in the different fields he studied for
"Maps of Meaning."
But - anything is similar to anything if you
look hard enough; lions are similar to lingerie
in that they’re both made of atoms. Judging
two things to be similar in a way that matters
though, is subjective and relative to the
context. As a zookeeper once said to me, “Lions
are similar to lingerie in that they are both
made of atoms, but this is the Lion Enclosure
of the Central Park Zoo so will you and your
girlfriend please leave.”
Take these two images: one is a 19th Century
painting by Italian artist Roberto Ferruzzi
showing the virgin Mary and Jesus; and the
other is a vase from the 5th Century BC showing
the goddess Demeter, her daughter Persephone,
and the man Triptolemus being given some wheat.

Russian: 
Я мог бы сказать: "Думаю, что между ними есть сходство: на обеих изображены женщины,
матери, символы новой жизни". Но и различий между ними много: они происходят из
очень разных культур и времен, и сделаны из разных материалов. Утверждение "Я
думаю, что их сходства или различия зависят от контекста"
предполагает субъективное суждение – я думаю, что между ними есть сходство, которое
я определяю по некой причине, которую выбрал сам. Но если я скажу: "Мария и Деметра обе
примеры архетипа Великой Матери, существующей в коллективном бессознательном»,
это звучит так, будто я говорю об объективной истине.
В "12 Правилах жизни" полно подобных утверждений, которые философы называют "овеществлением", созданием
некоторых смысловых конструкций. Говоря о вещах от иерархий до архетипов, 
Питерсон использует объективно звучащий язык
хотя на самом деле он субъективно сравнивает некие явления, 
исходя из выбранных им причин. И, как
единственный в мире настоящий поклонник Джордана Питерсона, 
я это полностью поддерживаю,

Hungarian: 
Mondhatni: „Szerintem vannak hasonlóságok
közöttük: mindkét képen nők vannak,
anyák, új élet szimbólumai. ”De
sokféleképpen különböznek is:
különböző kultúrákból és időből származnak,
különböző anyagokból készültek.
"Vannak hasonlóságok egy releváns kontextusban"
ebben a mondatban vannak szubjektív ítéletek.
Vannak hasonlóságok
amiket én valamiért fontosnak tartok.
De ha azt mondom: „Mária és Demeter egyaránt
a Nagy Anya archetípusának példái
amely a kollektív tudattalanban létezik"
akkor úgy hangzik, mintha objektív lennék.
"12 szabály az élethez" tele van ilyenekkel, a filozófusok ezt nevezik reifikációnak, megtestesítésnek. Valamiből egy dolgot csinálni
A hierarchiáktól az archetípusokig
Peterson objektív hangot üt meg,
pedig csak szubjektív összevetést végez a saját szempontjai szerint.
De a világ egyetlen igaz Peterson rajongójaként, ezzel semmi bajom sincs

English: 
I might say, ‘I think there are similarities
between these: they’re both images of women,
mothers, symbols of new life.” But they’re
also different in many ways: they come from
very different cultures and times and are
made of different materials. To say, “I
think there are similarities here that are
relevant relative to certain contexts” is
a statement that forefronts a subjective judgement
- I think there are similarities that I am
telling you about for some reason I have.
But if I say, “Mary and Demeter are both
instances of the archetype of the Great Mother
which exists in the collective unconscious”
then it sounds like I’m being objective.
12 Rules For Life is full of this, what philosophers
call ‘reification’ - making something
into a thing. From hierarchies to archetypes,
Peterson uses objective-sounding language
when really what he’s doing is subjectively
drawing comparisons for his own reasons. And
as the only true Jordan Peterson fan in the world I don’t have a problem with that

Italian: 
Io potrei dire, 'Ritengo ci siano delle somiglianze fra queste immagini: rappresentano entrambe delle donne,
delle madri, simboleggiano la rinascita della vita'. Ma ci sono anche parecchie differenze: sono prodotti
di tempi e culture molto diversi fra loro, e sono stati realizzati con materiali diversi. Affermare di "ritenere
che ci siano somiglianze rilevanti, relative a certi contesti" è come
affermare che un giudizio soggettivo effettivamente c'è - ritenere che ci siano somiglianze
che ti riferisco per qualche ragione personale. Ma se invece dicessi "Maria e Demetra sono entrambe
raffigurazioni dell'archetipo della Grande Madre, qualcosa che esiste nell'inconscio collettivo"
allora appaio come se fossi oggettivo.
In "12 regole per la vita" c'è molto di ciò, che i filosofi definirebbero 'reificazioni' - inventare e dare sostanza
a una cosa. Gerarchie, archetipi, in tutti questi casi Peterson sfrutta un linguaggio che suona oggettivo
quando in realtà sta tracciando paragoni per fini che sono suoi personali. E siccome
l'unico vero fan di Jordan Peterson che esista al mondo sono io, la cosa non mi disturba,

Ukrainian: 
Я міг би сказати: "Думаю, вони схожі: на обох зображені жінки,
матері, символи нового життя". Але і відмінностей між ними багато: вони походять з
дуже різних культур і часів, і зроблені з різних матеріалів. Твердження "Я
думаю, що їх можна назвати і подібними, і різними залежно від контексту"
передбачає суб'єктивне судження – я вважаю, що вони подібні, базуючись на
якійсь причині, яку обрав сам. Та якщо я скажу: "Марія і Деметра обидві
є прикладами архетипу Великої Матері, що існує в колективному несвідомому",
це звучить так, ніби я говорю про об'єктивну істину.
В "12 Правилах життя" безліч подібних тверджень, які філософи називають "матеріалізацією", створенням
конструкцій, що несуть в собі якийсь сенс. Говорячи про речі від ієрархій до архетипів, Пітерсон використовує мову, що звучить об'єктивно,
хоча насправді він суб'єктивно порівнює деякі явища,
виходячи з обраних ним самим причин. І як
єдиний в світі справжній шанувальник Джордана Пітерсона,
я це повністю підтримую,

Italian: 
ma nonostante tutta la psicologia dispiegata Peterson non riesce comunque a districarsi dal relativismo. Con
questi standard che si pone come obiettivo, la sua  missione per trovare significato nella vita è un fallimento.
Fra l'altro, con questo non intendo dire che la scienza è tutta soggettiva o negare che
una realtà esista. Magari un inconscio collettivo esiste davvero, magari i nostri cervelli
si assomigliano e dunque finiscono per pensare in maniere similari. Ma il punto è, non è così semplice
mettere una barriera fra l'oggettivo e il soggettivo.
Ecco perché domande del tipo: "Chi dovrebbe scriverle le storie? Chi dovrebbe decidere cosa è
rappresentativo di Ordine e cosa lo è di Caos?", sono domande che contano. E non è il caso di allarmarsi, ma pare proprio che stiamo andando verso il...
Quarto Girone - Il Postmodernismo
Contiene:
Una Rivelazione Brechtiana
Degli scaffali familiari
Un comico fallito
America's Next Drag Queen
Bertolt Brecht era un drammaturgo del 20° secolo, oltre che un teorico del teatro -
uno di quegli arroganti e presuntuosi che cercavano di mescolare filosofia e teatro, cosa per cui
ha ricevuto una condanna eterna qui all'Inferno.
Brecht spesso impiegava delle tecniche teatrali che dirigevano l'attenzione del pubblico sul

Hungarian: 
de ez azt jelenti, hogy az egész pszichológiája a relativizmus foglya.
a feltételt, amivel az élet értelmét keresi, elbukja.
Semmiképpen sem állítom 
a tudomány teljesen szubjektív vagy,
a valóság nem létezik. Talán létezik egy kollektív tudattalan, talán hasonló
az agyunk, és ezért hasonló 
módokon gondolkodunk. De a lényeg,
A szubjektív és az objektív nem könnyen feszegethető szét.
Ezért a kérdések: „Ki írhatja meg a történeteket? Ki döntheti el
mi képviseli a Rendet, és mi képviseli a Káoszt? ”fontosak.  Ne nézz ide, de most behatolunk
Negyedik kör- posztmodernizmus
Bertolt Brecht... egy 20. századi drámaíró és színházi alkotó volt
az egyik ilyen borzalmasan nagyképű alak, aki a filozófiát a színházzal próbálta vegyíteni
amiért örök pokolbéli kárhozatra jutott.
és Brecht gyakran olyan színházi technikákat alkalmazott
ami felhívta a közönség figyelmét

Ukrainian: 
та це все ж означає, що вся його психологія все
ще не здатна витягнути його з релятивізму. За стандартом,
що він сам встановив, його спроби знайти сенс життя видаються провальними.
При цьому я зовсім не стверджую, що вся наука суб'єктивна, або що реальності
взагалі не існує. Можливо, дійсно є якесь колективне 
несвідоме, і те, що у всіх людей
ідентичне будова мозку є передумовою до того,
що вони думають схожим чином. Я скоріше маю на увазі, що суб'єктивне
і об'єктивне не так просто розділити.
Саме тому питання на кшталт "Хто складає історію? Хто вирішує, що
представляє Порядок, а що - Хаос?" такі важливі.
Заплющіть очі, бо схоже, що ми наближаємося до -
Четверте Коло: Постмодернізм
За участі: брехтіанського одкровення, знайомої кніжкової полиці, коміка-невдахи, Drag Race
Бертольт Брехт... драматург і театральний постановник 20-го століття -
один з тих жахливо претенційних людей, що намагалися
об'єднати філософію і театр, за що він
і був навічно засланий в Пекло.
Брехт часто використовував театральні прийоми,
що привертають увагу аудиторії до того факту,

Russian: 
но это все-таки значит, что вся его психология все 
еще не способна вытащить его из релятивизма. По
стандарту, им же самим и установленному, его попытки найти смысл жизни провальны.
При этом я вовсе не утверждаю, что вся наука субъективна, или что реальности
вообще не существует. Возможно, действительно есть 
коллективное бессознательное, может быть то, что у всех людей
идентичное строение мозга является предпосылкой к тому,
что они мыслят похожим образом. Я скорее имею ввиду, что субъективное
и объективное не так-то просто разделить.
Именно поэтому вопросы вроде "Кто пишет истории? Кто решает, что
представляет Порядок, а что – Хаос?" так важны. 
Зажмурьтесь, похоже, что мы приближаемся к –
Четвертый Круг: Посмодернизм
При участии: Брехтианского озарения, знакомой книжной полки, неудавшегося комика, Drag Race
Бертольт Брехт... драматург и театральный постановщик из 20-го века –
один из тех ужасно претенциозных людей, пытавшихся 
соединить философию и театр, за что
и был навечно сослан в Ад.
Брехт часто использовал театральные приемы, 
привлекающие внимание аудитории к тому факту,

English: 
but it does mean that all his psychology
still can’t get him out of relativism. By
the standard he sets himself his attempt to
find meaning in life fails.
None of this, by the way, is me claiming that
science is all subjective or denying that
reality doesn't exist. Maybe there really is a collective unconscious, maybe you have similar
brains and therefore tend to think in similar
ways. But the point is that the subjective
and the objective are not so easily crowbarred
apart.
Which is why questions like, “Who gets to
write the stories? Who gets to decide what
represents Order and what represents Chaos?” are important. And don’t look now, but it looks like we’re heading into -
Bertolt Brecht... was a 20th Century playwright
and theatre practitioner -
one of those horribly pretentious people who
tried to combine philosophy with theatre for
which he was damned to Hell for all eternity.
and Brecht would often employ theatrical techniques
that drew his audience’s attention to the

Russian: 
что они смотрят постановку. Он назвал это эпическим театром, 
в отличие от драматического театра,
который пытается создать иллюзию реальности. Вместо 
того, чтобы поддерживать четвертую стену, Брехт
пытался сознательно напомнить своей аудитории, что 
они всего-навсего смотрят представление!
До сих пор я сделал все возможное для того чтобы использовать 
идеи Питерсона на его условиях и
воспринимать их всерьез, хотя и несколько неуважительно, 
но теперь хочу немного вернуться назад. Я
сказал, что резко выступать против релятивизма с одной стороны,
и полагаться на него с другой – несколько непоследовательно, и мне любопытно исследовать природу этой непоследовательности.
Питерсон вообще не любит постмодернизм. Он тесно связывает его с релятивизмом
и нигилизмом, с которыми пытается бороться, и говорит, что целью постмодернизма является

English: 
fact that they were watching a play. He called
it Epic Theatre, in contrast to Dramatic Theatre
which tries to present an illusion of reality.
Rather than maintain a fourth wall, Brecht
would try to deliberately remind his audience that what they are watching is just a show!
So far I’ve done my best to engage with
Peterson’s ideas on their own terms and
take them seriously albeit with a bit of an irreverent
tone but now I want to take a step back. I
said that there’s this tension there between
being very against relativism on one hand
but actually relying on it on the other and I’m curious about why that tension is there.
Peterson does not like postmodernism at all.
He associates it very much with the relativism
and nihilism that he’s trying to combat,
and he says that the goal of postmodernism is to

Ukrainian: 
що все що видбувається – постановка. Він назвав це епічним театром,
на відміну від драматичного театру,
який намагається створити ілюзію реальності. Замість
того, щоб підтримувати четверту стіну, Брехт
намагався свідомо нагадати своїй аудиторії, що
вони всього-на-всього дивляться виставу!
До сих пір я зробив все можливе для того, щоб використовувати
ідеї Пітерсона на його умовах і
сприймати їх всерйоз, хоча і дещо зневажливо,
але тепер хочу трохи повернутися назад. Я
сказав, що різко виступати проти релятивізму з одного боку,
і покладатися на нього з іншого - дещо непослідовно, і мені цікаво дослідити природу цієї непослідовності.
Пітерсон взагалі не любить постмодернізм. Він тісно пов'язує його з релятивізмом
і нігілізмом, з якими намагається боротися, і каже, що метою постмодернізму є

Italian: 
fatto che si trattasse solo di uno spettacolo. Lo definì Teatro Epico, in contrasto col Teatro Drammatico
il cui scopo era raffigurare un'illusione della realtà. Invece di preservare la quarta parete, Brecht
cercava di proposito di ricordare al suo pubblico che quel che stavano guardando non era che uno spettacolo.
Finora mi sono impegnato al massimo per confrontarmi con le idee di Peterson stando al suo gioco, e
prendendole seriamente, anche se in maniera irriverente, mentre adesso voglio fare un passo indietro.
Ho detto che si stava in bilico affermando un'opposizione al relativismo laddove
ci si affidava ad esso per argomentare, e sono curioso di esplorarne il perché.
A Peterson il postmodernismo non piace, per niente. Lui lo associa strettamente al relativismo
e al nichilismo a cui sta facendo resistenza, e ritiene che l'obiettivo del postmodernismo sia

Hungarian: 
arra, hogy egy darabot néznek. Ezt nevezte epikus színháznak, szemben a drámai színházzal
amely a valóság illúzióját próbálja bemutatni.
Ahelyett, hogy megtartaná a negyedik falat,
Brecht megpróbálta szándékosan emlékeztetni a közönségét, hogy az, amit néznek, csak egy show!
Eddig igyekeztem Peterson gondolatait a saját szempontjai szerint megközelíteni,
Ha némileg pimasz hangnemben is, de komolyan venni őket. De most lépjünk hátrébb egy pillanatra
Ahogy mondtam, feszültség van egyik oldalról relativizmus elleni fellépés,
másikról, a relativizmusra támaszkodás között.
Érdekelne miért ez az ellentmondás
Peterson nem szereti a posztmodernizmust.
Azonosítja a relativizmussal
és a nihilizmussal, amit ellen harcolni próbál,, és azt mondja, hogy a posztmodernizmus célja

Russian: 
сведение всего к властным отношениям. Реальные категории вроде
расы и пола упразднены, не существует никакой морали, только власть, и "если существует только власть, то
использование силы становится полностью оправданным... Практически невозможно переоценить
нигилистический и разрушительный характер этой философии. Она ставит сам акт категоризации
под сомнение. Она отрицает идею о том, что вещи могут быть различимы по любому
признаку кроме животной силы." Джордан Питерсон, в ответ на вопрос официантки "Колы нет, пепси подойдет?"
За что так жестоко с постмодернизмом? Ну, Питерсон вообще не любит марксизм. Он изучил историю 20-го века, и считает,
что марксизм неизбежно ведет к тирании, геноциду и Хаосу. Но это отдельная тема
для другого видео: сегодня у нас нет на нее времени... Это просто его политическая позиция.
Затем он говорит, что марксистским интеллектуалам
как Сартр и Деррида нужен был способ снова сделать марксизм 
крутым после того, как вся
Европа якобы поняла, что он зло, поэтому они "заменили идею власти на
идею денег... Общество больше не строилось на угнетении бедных богатыми. Теперь оно

Hungarian: 
mindent leegyszerűsítsen hatalmi viszonyokra. Nincsenek valós kategóriák
mint a faj és a nem, nincs valódi erkölcs
csak hatalom.„Ha csak a hatalom létezik,
akkor a hatalom használata teljes mértékben igazolható… Szinte lehetetlen túlbecsülni
ez egy mennyire nihilisztikus és pusztító jellegű filozófia. A kategorizálás cselekményét magát
kétségbe vonja. Elutasítja azt az elképzelést, hogy
különbséget lehet tenni a dolgok között
bármilyen más okból, mint a nyers erő. ”
Miért olyan szigorú a posztmodernizmussal? Nos, Peterson nem szereti a marxizmust. Átgondolta a 20. század történetét,
hogy a marxizmus elkerülhetetlenül a zsarnoksághoz és a népirtáshoz és a káoszhoz vezet.
Ez egy téma egy másik videóhoz: nincs időnk ahhoz most ... Ez csak az ő politikai álláspontja.
Aztán azt mondja, hogy a marxista értelmiségiek
mint Sartre és Derrida, újra menővé szerették volna tenni a marxizmust
Európában mindenki feltehetően rájött, hogy gonosz volt, így „helyettesítették a pénz eszméjét
a hatalom eszméjével... A társadalom már nem a szegények elnyomását a gazdagok által jelentette.

Italian: 
ricondurre tutto ai confronti fra poteri. Non esistono categorie come
razza, o genere, né una vera morale, solo poteri, e quindi "se esiste solo il potere, allora
l'uso di quel potere diventa del tutto scusabile... è quasi impossibile sovrastimare
l'essenza nichilista e distruttiva di questa filosofia. Mette l'atto stesso della categorizzazione
in dubbio. Nega l'idea che si possano fare distinzioni fra cose diverse
per altri motivi che la pura potenza".
Perché infierire così sul postmodernismo? A Peterson il Marxismo non piace, per niente. Nel suo rivisitare la storia del 20° secolo si è convinto
che il Marxismo conduce inevitabilmente a tirannie e genocidi e caos. E qui entriamo in un discorso per
un altro video, non abbiamo il tempo di affrontarlo qui, ora... ecco, non sono altro che le sue posizioni politiche.
Parla poi di come gli intellettuali Marxisti
tipo Sartre e Derrida necessitarono un sistema per rendere nuovamente appetibile il Marxismo dopo che
in Europa, apparentemente, tutti decisero che era male, per cui "scambiarono il concetto di potere con
quello di denaro... la Società non era più repressione dei poveri da parte dei ricchi. Era

English: 
reduce everything to power relations. There
are no real categories
like race and gender, no real morality, only
power, and “if only power exists, then the
use of power becomes fully justifiable…
It is almost impossible to overestimate the
nihilistic and destructive nature of this
philosophy. It puts the act of categorisation
itself into doubt. It negates the idea that
distinctions might be drawn between things
for any reasons other than that of raw power.”
Why so down on postmodernism? Well, Peterson does not like Marxism at all. He's reviewed the history of the 20th Century and he thinks
that Marxism leads inevitably to tyranny and genocide and chaos. And that’s another a topic for
another video: we don't have time to get into it today... That's just his political position.
He then says that Marxist intellectuals
like Sartre and Derrida needed some way of making Marxism cool again after everybody in
Europe supposedly realised that it was evil, so they “substituted the idea of power for
the idea of money... Society was no longer
repression of the poor by the rich. It was

Ukrainian: 
зведення всього до владних відносин. Реальні категорії на кшталт
раси і статі скасовані, не існує ніякої моралі, тільки влада, і "якщо існує тільки влада, то
використання сили стає цілком виправданим... Практично неможливо переоцінити
нігілістичний і руйнівний характер цієї філософії. Вона ставить сам акт категоризації
під сумнів. Вона заперечує ідею про те, що речі можуть бути вирізнені за будь-якогю
ознакою крім тваринної сили."Джордан Пітерсон, у відповідь на питання офіціантки "Коли немає, пепсі будете?"
За що ж так жорстоко з постмодернізмом? Ну, Пітерсон взагалі не любить марксизм. Він вивчив історію 20-го століття, і вважає,
що марксизм неминуче веде до тиранії, геноциду і Хаосу. Але це окрема тема
для іншого відео: сьогодні у нас немає на неї часу... Просто знайте, що це його політична позиція.
Згодом він каже, що марксистським інтелектуалам,
як Сартр і Дерріда, потрібен був спосіб знову зробити марксизм крутим після того, як вся
Європа нібито зрозуміла, що він зло, тому вони "замінили ідею влади на
ідею грошей... Суспільство більше не будувалося на пригніченні бідних багатими. Тепер воно

English: 
the oppression of everyone by the powerful.”
And this allowed them to crack right on with
being evil Marxists but just change up the
lingo.
Unfortunately this misunderstands both Marxism
and postmodernism. As other
YouTubers more talented than me have pointed out before those two sets of ideas are actually contradictory and at the time that a lot of early
postmodernists were writing the Marxist Left did not need help; it was still going
strong. So this idea that postmodernism was a PR move cover up or a by Marxists is, I'm afraid, just
theoretically and historically false. And I know where
he got this idea too: Peterson’s major source for a lot of these claims is a book by the right-wing
philosopher Steven Hicks called Understanding
Postmodernism, and unfortunately for our boy JP the
book is, to put it technically, really f****n
bad.
If you want the blow by blow of all the sloppy
mistakes then Cuck Philosophy has a great video
on it, but Hicks' central error that that gets transmitted over to Peterson is this idea that postmodernism
is essentially destructive. That when Foucault, for instance, was talking how knowledge

Hungarian: 
Hanem mindenki elnyomását a hatalommal bírók által.
És ez lehetővé tette számukra
továbbra is maradjanak gonosz marxisták, csak zsargont váltottak.
Sajnos ez félreérti mind a marxizmust mind a  posztmodernizmust.
Nálam tehetségesebb videókészítők rámutatottak,ez a két gondolatkör ellentmondásban van.
Az első posztmodern írások idején a marxista baloldal nem szorult segítségre. Jól elvolt anélkül.
Tehát ez az elképzelés, hogy a posztmodernizmus csak egy reklámfogás a marxizmus elleplezésére,
elméletileg és történelmileg is hamis. És tudom, hol
Peteson honnan veszi ezt:: A fő forrása sok ilyen állításhoz egy könyv
Steven Hicks-tól, jobboldali filozófustól
a "Postmodernizmus megértése". JP nagy bánatára,
az a könyv, hogy szakszerű legyek, kib****tt rossz.
Ha részletesebben érdekel a könyv minden hanyag hibája, Cuck Philosophy nagyszerű videót készített
De Hicks központi hibája, amelyet Peterson is örökölt, az a gondolat, hogy a posztmodernizmus
lényegében pusztító. Amikor például Foucault arról beszélt,
hogy a tudás mindig hatalmi viszonyokat feltételez, valójában erre gondolt

Russian: 
основывалось на угнетении всех людьми у власти". Джордан Питерсон, в речи в защиту онлайн геймеров. 
И это позволило им так и оставаться
злыми марксистами, просто сменив жаргон.
К сожалению, это ложное представление как марксизма, так и 
постмодернизма. Как уже указали
более талантливые ютубер_ки, эти два течения – взаимоисключающи, 
и во время активности ранних постмодернистов
течение марксистских левых не нуждалось в поддержке; оно все еще было достаточно
сильным. Так что идея о том, что постмодернизм был пиар 
ходом или прикрытием марксистов, боюсь, просто
теоретически и исторически неверна. И я знаю откуда
именно он ее взял: основным источником многих утверждений 
Питерсона является книга правого
философа Стивена Хикса под названием "Объяснение Постмодернизма", 
и, к сожалению, для нашего бро ДжейПи
эта книга, говоря на писательском жаргоне, просто очень х*евая.
Если вам интересен детальный разбор всех халатных ошибок 
в ней, то у Cuck Philosophy есть отличное видео
на тему, но главная ошибка Хикса, которую повторяет и 
Питерсон, заключается в том, что они считают постмодернизм
по сути разрушительным. Например, когда Фуко говорил о том, как знание

Italian: 
l'oppressione di tutti da parte dei potenti." E questi gli permise di fare il proprio comodo
nell'essere Marxisti malefici, bastava cambiare i termini.
Purtroppo, questo è un fraintendimento dei concetti di Marxismo e postmodernismo. Come già spiegato da
YouTuber più talentuosi in passato, questi due gruppi di concetti sono invero contraddittori fra loro, e a quei tempi in cui molti
postmoderni pionieri operavano, la Sinistra Marxista non aveva bisogno di spinte: andava ancora
bella forte. Per cui, quest'idea che il postmodernismo era una copertura per le relazioni pubbliche fatta dai Marxisti... temo sia
falsa, storicamente e teoricamente. E so pure dove
l'ha trovata: la fonte più importante di Peterson è il libro di un filosofo
di destra, Stephen Hicks, che si chiama "Explaining Postmodernism" e sfortunatamente per il nostro cocco JP... quel
libro è, per metterla in termini tecnici, una cag*ta pazzesca.
Se vogliamo ripassare uno ad uno tutti gli errori che commette, Cuck Philosophy ha fatto un gran video
a riguardo, ma l'errore principale di Hicks che poi Peterson assorbe è quest'idea che il postmodernismo
sia inerentemente distruttivo. Che se Foucault, per esempio, si metteva a spiegare come la conoscenza

Ukrainian: 
грунтувалосm на пригніченні всіх людьми при владі". 
Джордан Пітерсон, в промові на захист онлайн геймерів.
І це дозволило їм так і залишатися
злими марксистами, просто змінивши жаргон.
Нажаль, це неправильне уявлення як марксизму, так і
постмодернізму. Як вже вказали
більш талановиті ютубер_ки, ці дві течії - взаємовиключні,
і за часів активності ранніх постмодерністів
рух лівих марксистів не потребував підтримки; він все ще був досить
сильним. Тож ідея про те, що постмодернізм був піар
ходом або прикриттям марксистів, боюся, просто
теоретично й історично невірна. І я знаю звідки
саме він її взяв: основним джерелом багатьох тверджень
Пітерсона є книга правого
філософа Стівена Хікса під назвою "Пояснення Постмодернізму",
і, на превеликий жаль для нашого бро ДжейПі
ця книга, кажучи на письменницькому жаргоні, просто дуже х*йова.
Якщо вам цікавий детальний розбір всіх  її недбалих помилок,
у Cuck Philosophy є відмінне відео
на тему, але головна помилка Хікса, яку повторює і
Пітерсон, полягає в тому, що вони вважають постмодернізм
по суті руйнівним. Наприклад, коли Фуко говорив про те, як знання

Ukrainian: 
завжди передбачає деякі владні відносини, він
намагався донести, що, 
"Оооо, ну ви ж знаєте, еее, знання і логіка - категорії,
зумовлені гнобителями! Кому взагалі потрібна
правда, давайте просто зруйнуємо капіталістичні
патріархальні структури Заходу, і скотимся до нігілізму
і кінця світу". А постмодернізм взагалі-то зовсім про інше.
Кілька хвилин тому я згадав Брехта - прикладом його 
техніки може бути використання карток з написами,
що розповідають глядачам про те, що ось-ось має відбутися;
вибір смішних костюмів для серйозної сцени;
демонстрація публіці того, як було досягнуто той чи інший ефект;
або демонстрація того, як було створене взагалі все шоу!
Все для того, щоб звернути вашу увагу на те, що ви спостерігаєте за
виставою, а не реальністю. Тому що побачивши, як саме будувалась вистава,
ви зможете побачити і можливі альтернативні шляхи її побудови.
Сам Брехт був марксистом і вітав критику його
персонажів і історій аудиторією, вважаючи, що таким чином
вони зможуть почати критикувати і речі в реальному світі, але це
не обов'язково марксистська риторика:

Russian: 
всегда предполагает некоторые властные отношения, он 
пытался донести, что, 
"Оооо, ну вы же знаете, эээ, знание и логика – категории, 
определяемые угнетателями! Кому вообще нужна
правда, давайте просто разрушим капиталистические 
патриархальные структуры Запада, и скатимся к нигилизму
и концу света". А постмодернизм вообще-то совсем о другом.
Несколько минут назад я упомянул Брехта – примером его техники может быть использование карточек с надписями,
рассказывающими зрителям о том, что вот-вот должно произойти; 
выбор смешных костюмов для серьезной сцены;
демонстрация публике того, как был достигнут тот или иной эффект; 
или демонстрация того, как было сделано вообще все шоу!
Чтобы обратить ваше внимание на то, что вы наблюдаете за
поставленным представлением, а не реальностью. Потому что увидев, как именно строилось представление,
вы сможете увидеть и возможные альтернативные пути его построения.
Сам Брехт был марксистом и приветствовал критику его 
персонажей и историй аудиторией, считая, что таким образом
они смогут начать критиковать и вещи в реальном мире, но это 
не обязательно марксистская риторика:

English: 
always presupposes some power relations, the goal real was to say, 
"Oh well you know uhh, knowledge and logic is just
what the oppressors say it is! Truth is just
whatever, so let’s tear down ze capitalist patriarchal structures of ze West and roll on nihilism and ze end
of the world.” And that’s just not what postmodernism
is about at all.
So I mentioned Brecht a few minutes ago - an example of a Brechtian technique might be using title cards
to tell the audience what’s about to happen;
doing a serious piece in a silly costume;
showing them how a particular effect was achieved; or showing them how the show is made!
To draw your attention to the fact that what you're watching is
a constructed representation, not reality.
Because once you see how the story is made
to go the way it goes, you also see how it
could have gone differently.
Brecht himself was a Marxist, and he wanted
his audiences to criticise his characters
and their stories as a intro to criticising
their own, but it needn't be just a Marxist thing:

Italian: 
presuppone sempre un confronto di poteri, il vero obiettivo era sostenere che: (imitazione)
"Oh beh, comprends, la connaissenza e la logiqua non sono che un construtto de li oppresseuri! Et la verité è
chi lo sais, donque abbattions les struttures patriarcali de l'Occidente et buttiamosci sul nihilisme et sur la fin
del mondo." E non è di questo che tratta il postmodernismo, assolutamente.
Allora, poco fa ho menzionato Brecht - un esempio di tecnica Brechtiana sarebbe l'uso di cartelli
per segnalare al pubblico cosa sta per succedere; recitare un pezzo serioso con costumi ridicoli;
mostrare come viene realizzato un certo effetto speciale; o mostrare i mezzi che rendono possibile lo spettacolo!
Tutto per attirare l'occhio sul fatto che quel che guardi
è una rappresentazione finta, non la realtà. Perché una volta che sai cosa ci vuole perché la storia
vada nella direzione in cui va, sai anche dov'è che può divergere.
Lo stesso Brecht era Marxista, e il suo scopo era far sì che il pubblico fosse critico dei suoi personaggi
e le loro storie, cosicché gli venisse poi da criticare le proprie, ma non sono solo i Marxisti a fare questo;

Hungarian: 
- Nos, tudod, hogy ahh, a tudás és a logika  amit elnyomók mondanak! Az igazság bármi lehet.
szóval verjük le a Nyugatot és a  kapitalista patriarchális struktúráit és fetrengjünk a nihilizmusban a világ végéig.
A posztmodernizmus nem erről szól.
Néhány perccel ezelőtt megemlítettem Brecht-et - a Brecht-i technikának egy példája lehet a címkártyák használata
elmondani a közönségnek, hogy mi fog történni;
komoly darabot csinálni egy buta jelmezben;
megmutatni nekik, hogyan értek el egy konkrét hatást; vagy megmutatni nekik, hogyan készül a show!
Felhívja a figyelmet arra a tényre, hogy az, amit nézünk
épített ábrázolás, nem a valóság.
Mert ha egyszer látod, hogyan készül a történet
hogy arról szóljon, amiről szól, azt is látod, hogy másképp is lehetett volna.
Brecht maga marxista volt, és azt akarta
közönsége kritizálja a karaktereit
és a történeteiket, hogy bevezesse őket a sajátjaik kritizálásba , nem feltétlenül marxista szemmel

English: 
the British comedian... See the Sun's just come out from behind a cloud and it's completely changed the colour temperature in here.
This is why I hate filming with natural light. This is why coloured lights are just objectively better.
I mean, of the two principles - Apollonian and Dionysian - this is a clear demonstraton of why the Dionysian is better.
Brecht himself was a Marxist and he wanted his audiences to criticise his characters and their world as an intro to criticising their own.
But it needn't be just a Marxist thing: the British standup comedian Stewart Lee uses a lot of Brechtian theatre techniques to get his audience
to criticise the comedy industry, which is
probably why so many young standup comedians struggling
in that same industry try and rip him off:
"Comedians will often take something that's got a grain of truth and build on it and elaborate it in order to
make you forget that what you're watching is just an act. It's just pretend. And that's a technique that I personally
learned from the comedian Stewart Lee, when I met him on board a flying Viking burial ship orbiting Gannymede, one of the largest moons of Jupiter.
One of the best modern examples of Brechtian Theatre techniques I can think of is this TV show:

Italian: 
il comico britannico... guardate, è uscito il sole da dietro una nuvola e i colori della stanza sono cambiati da così a così.
Ecco perché odio girare con la luce naturale. Ecco perché le lucine colorate sono oggettivamente meglio.
Intendo dire, tra i due principi, Apollineo e Dionisiaco, è questo che dimostra che il Dionisiaco è il migliore.
Lo stesso Brecht era Marxista, e voleva che il suo pubblico fosse critico dei personaggi e del loro mondo, cosicché poi fossero critici anche del proprio.
Ma non è una cosa esclusivamente Marxista; il comico britannico Stewart Lee usa un sacco di tecniche teatrali Brechtiane per spingere il pubblico
a criticare l'industria comica, ecco spiegato un probabile motivo per cui molti comici standup che si arrabattano
in quella stessa industria provano a ricopiarlo:
"I comici cercheranno spesso qualcosa che contiene un briciolo di verità e ci costruiranno sopra, per farti
dimenticare che quel che stai guardando è solo una recita. Tutta finzione. E questa tecnica, personalmente,
l'ho imparata da Stewart Lee, quando l'ho conosciuto su una barca da funerali vichinga volante nell'orbita di Ganimede, il satellite più grande di Giove."
Uno degli esempi migliori di Teatro Brechtiano che mi viene in mente è questo show televisivo:

Ukrainian: 
Британський комік... бляха, сонце вийшло з-за хмари,
освітлення тепер геть інше.
Терпіти не можу знімати з природним світлом. Ось чому різнокольорові софіти об'єктивно краще.
Яка наочна демонстрація переваги Діоносійского принципу над Аполлонічним!
Сам Брехт був марксистом і привітав критику його
персонажів і історій аудиторією, вважаючи, що таким чином
вони зможуть почати критикувати і речі в реальному світі, але це не обов'язково 
марксистська риторика: британський комік Стюарт Лі багато використовує прийоми Брехта
з метою критики самої комедійної індустрії, напевно
тому так багато молодих коміків
копіюють його стиль:
"Коміки часто беруть щось, у чому є зерно правди, і розвивають його таким чином,
щоб змусити вас забути, що ви всього лише дивитесь виставу. Що це 
все не насправді. Цій техніці я навчився
у коміка Стюарта Лі, з яким познайомився на борту літаючого корабля літає вікінгів, 
що обертається навколо Ганнімеда, одного з найбільших місяців Юпітера.
Один з найкращих сучасних прикладів брехтівських технік театру,
що спадає мені на думку -

Hungarian: 
a brit komikus ... Nézd , hogy a Nap előbújt egy felhő mögül és teljesen megváltoztatta a színhőmérsékletet.
Ezért gyűlölöm a forgatást természetes fénnyel. A színes fények objektíven jobbak
Úgy értem, a két alapelv- az apollói és a dionüszoszi - ez egyértelmű bizonyíték arra, hogy miért jobb a dionüszoszi .
Brecht maga marxista volt, és azt akarta, hogy közönsége kritizálják a karaktereit és a világukat, mint saját maguk kritizálásának bevezetőjét.
De ez nem csak egy marxista dolog: Stewart Lee brit standup-komikus sok Brecht-i színpadi technikát alkalmaz, hogy rábírja a közönséget,
kritizálja a komédia iparágát, amiért sok fiatal standup komikus ,
aki ugyanabban az iparágban küszköd, szereti lenyúlni.
"A komikusok gyakran fognak valamit, ami némi igazsággal bír, és építenek rá, és kidolgozzák azt annak érdekében, hogy
felejtsd el, hogy az, amit nézel, az csak egy színjáték. Csak tettetés. És ez egy olyan technika, amit személyesen
a Stewart Lee-i komikustól tanultam, amikor találkoztam vele egy repülő viking temetkezési hajón, amely a Jupiter egyik legnagyobb holdja, Ganümédész körül keringett.
Az egyik legjobb modern példája a Brecht-i színház technikájának, amit eszembe jut, egy televíziós műsor:

Russian: 
Британский комик... ну блин, солнце вышло из-за тучи, 
цветовая температура теперь совсем другая.
Терпеть не могу снимать с естественным светом. Вот почему разноцветные софиты объективно лучше.
Какая наглядная демонстрация превосходства Дионосийского принципа над Аполлоническим!
Сам Брехт был марксистом и приветствовал критику его 
персонажей и историй аудиторией, считая, что таким образом
они смогут начать критиковать и вещи в реальном мире, но это не обязательно марксистская риторика: британский комик Стюарт Ли много использует приемы Брехта
с целью критики самой комедийной индустрии, наверное 
поэтому так много молодых комиков
копируют его стиль:
"Комики часто берут что-то, в чем есть зерно правды, и строят на нем представление,
чтобы заставить вас забыть, что вы всего лишь смотрите представление. Что это все понарошку. Этой технике я научился
у комика Стюарта Ли, с которым познакомился на борту летающего корабля викингов, вращающегося вокруг Ганнимеда, одной из самых больших лун Юпитера.
Один из лучших современных примеров техник брехтовского театра, 
который приходит мне в голову –

Ukrainian: 
виключно вдумливе, інтелектуальне, послідовне,
хоча і трохи повільне телешоу - Ru Paul's Drag Race.
Серії складаються з двох видів сцен, що змінюють одна одну:
виступів дрег дів, і їх емоційних зізнань,
знятими без костюмів, що нагадують глядачам, що дрег
артисти (принаймні в цьому шоу) -
в основному чоловіки. І коли вони виступають в образі, він
завжди сильно перебільшений і роздутий, і демонструє
глядачкам свого роду гіперфемінність, спостерігаючи за
якою, логічно задатися питанням про те,
що взагалі з себе представляють гендерні очікування.
І що для вас важливіше: відповідати цим очікуванням або виглядати добре?
Але змусити когось рефлексувати про природу якогось явища -
не те ж саме, що змусити їх вважати це явище невірним.
Пітерсон каже, що постмодернізм і
критика того, як влада формує наші ідеї, усуває можливість вибору. "В ідеологічній
картині немає місця вибору: якщо чоловіки і жінки
діють добровільно, і результати їх дій
відрізняються, то їх вибори повинні бути обумовлені культурними упередженнями.
Як наслідок, все навколо стають жертвами з промитими
мізками, і будь-який вдумливий критичний теоретик

English: 
it's really thoughtful, really cerebral, very intellectual, bit of a slow burner - it's called Ru Paul’s Drag Race.
The show cuts between footage of the queens
performing and confessional footage which
is shot out of drag, reminding the audience
that (at least on this show) these are performances
done by and large by men. And when they perform as the queens they're outrageous and campy and over
the top: it's kindof hyperfemininity,
which prompts the audience to ask, “Well
what are gender expectations anyway, really?”
And do you care more about meeting those expectations
or about looking good?
But getting somebody to question why something is the way it is
isn’t the same as getting them to throw it
out. Peterson says that postmodernism and
critiques about how power shapes our ideas
remove the possibility of choice. “Choice
has no place in the ideological picture: if
men and women act, voluntarily, to produce
gender-unequal outcomes, those very choices
must have been determined by cultural bias.
In consequence, everyone is a brainwashed
victim, whatever gender differences exist,

Hungarian: 
ez tényleg átgondolt, igazán mély, nagyon átszellemült, nem egy könnyű darab - Ru Paul-tól a Drag Queen leszek!
A műsor felváltva mutatja a királynőket előadóként, és drag nélküli interjúkban
emlékeztetve a közönséget, hogy (legalábbis ebben a műsorban) ez csak nagyobb részt férfiak előadása.
És amikor a királynőkként előadnak, felháborítóak és giccsesek és mindenen túltesznek
ez a fajta hiperfeminitás,
ami arra kéri a közönséget, hogy kérdezze meg:
"Mik is valójában a nemi elvárások?"
És jobban érdekel az elvárások teljesítése
vagy jól kinézni?
De arra késztetni valakit, hogy megkérdezze, miért is olyanok a dolgok, amilyenek,
nem ugyanaz, mintha elutasíttatni velük. Peterson azt mondja, hogy a posztmodernizmus
mivel kritizálja a hatalom befolyását a gondolatainkra, nem ad választási lehetőséget.
"A választásnak nincs helye az ideológiai képben: ha férfiak és a nők önkéntesen cselekednek
és a nemek közötti egyenlőtlenek az eredmények, ezek a választások a kulturális elfogultságok eredményei lehetnek csak.
Következésképpen mindenki agymosott
áldozat, függetlenül a nemek közötti különbségektől,

Russian: 
исключительно вдумчивое, интеллектуальное, последовательное, 
хотя и чуть вялотекущее телешоу – Ru Paul’s Drag Race.
Серии состоят из двух видов сцен, перемежающихся между собой: 
выступлениями дрэг див, и их эмоциональными признаниями,
снятыми без костюмов, напоминающими зрителям, что дрэг 
артисты (по крайней мере в этом шоу) –
в основном мужчины. И когда они выступают в образе, он 
всегда сильно утрирован и раздут, представляя
зрительницам своего рода гиперфеминность, наблюдая за 
которой, логично задаться вопросом о том,
что вообще из себя представляют гендерные ожидания.
И что для вас важнее: соответствовать этим ожиданиям или хорошо выглядеть?
Но заставить кого-то задаться вопросом о природе некоего явления –
не то же самое, что заставить их считать его неверным. 
Питерсон говорит, что постмодернизм и
критика того, как власть формирует наши идеи устраняет возможность выбора. "В идеологической
картине нет места выбору: если мужчины и женщины 
действуют добровольно, и результаты их действий
различны, то их выборы должны быть обусловлены культурными предубеждениями.
Как следствие, все вокруг становятся жертвами с промытыми 
мозгами, и любой вдумчивый критический теоретик

Italian: 
molto intelligente, cerebrale, intellettuale, lento nell'esecuzione - si chiama America's Next Drag Queen.
Nel programma, si alternano scene contenenti le esibizioni delle drag queen e scene nel confessorio dove
non indossano i loro costumi, il che ricorda alla gente che (almeno in questo programma) è tutta una recita
realizzata perlopiù da uomini. E quando sono in costume, sono scandalosi e manieristici ed
esagerati: anche un po' iperfemminili, il che spinge il pubblico a domandarsi "Beh, cosa ci si aspetta
da un maschio e cosa da una femmina, alla fine?"
E cos'è più desiderabile, rimanere adeguati a quelle aspettative, o essere attraenti?
Ma far riconsiderare a qualcuno il motivo dietro lo stato di una cosa non è
proprio come convincerli a rigettare quella cosa. Peterson sostiene che il postmodernismo e le
critiche riguardo il modo in cui il potere plasma le nostre idee ci sottrae le possibilità di scelta. "Le scelte
non trovano posto nel quadro ideologico: se le azioni volontarie di uomini e donne producono
risultati diversi per via del genere, quelle stesse scelte devono essere nate da un pregiudizio culturale.
Di conseguenza, siamo tutti vittime di un lavaggio del cervello, a prescindere dalle differenze di genere,

Russian: 
вынужден опровергнуть существующие гендерные различия". 
Джордан Питерсон, орущий это вам с парковки за стрипклубом в Ужгороде.
Из контекста этого высказывания ясно, что он говорит об 
"направлении людей на путь истинный"
с помощью силы, так что опять-таки жестокая и разрушительная идея.
Если проигнорировать тот факт, что Питерсон часто делает то же, что
сам критикует – предполагает, что знает, что происходит 
у людей в головах, и что для них лучше,
не потрудившись спросить их мнения,  – он прав в том что
власть иногда нас формирует даже на уровне желаний.
Но это осознание не отменяет возможности выбора: наоборот, выбор с
тановится шире и информированнее, потому что теперь
мы можем рефлексировать на тему того, что мотивирует наши выборы.  
Подобно Брехту, постмодернисты ставят целью
не ставят своей целью минимизацию роли выбора, или личности, или оправдание насилия против тех, кто совершает
"неправильные" выборы; они хотят, чтобы вы осознали, что 
многое из окружающей ас действительности,
и угол, под которым вы за ней наблюдаете, могут измениться, если вы того захотите.
Именно этим и занимается Питерсон. Привлекая внимание людей к их

Ukrainian: 
змушений спростувати існуючі гендерні відмінності."
Джордан Пітерсон, кричить це вам з парковки за стрипклубом в Ужгороді.
З контексту цього висловлювання ясно, що він говорить про
"направлення людей на шлях істинний"
за допомогою сили, що знову-таки жорстока і руйнівна ідея.
Якщо проігнорувати той факт, що Пітерсон часто робить те ж, що
сам критикує - припускає, що знає, що відбувається
у людей в головах, і що для них краще,
не потрудившись запитати їх думки,  - він має рацію в тому що
влада іноді нас формує навіть на рівні бажань.
Але це усвідомлення не скасовує можливість вибору: навпаки, вибір 
стає ширшім і більш інформованим, тому що тепер
ми можемо рефлексувати на тему того, що наші вибори мотивує.
Подібно Брехтові, постмодерністи не ставлять собі за мету
мінімізацію ролі вибору, або особистості, або виправдання насильства проти тих, хто здійснює
"неправильні" вибори; вони хочуть, щоб ви усвідомили, що
багато що навколо нас,
і кут, під яким ми за цим спостерігаємо, можуть змінитися, якщо ми того захочемо.
Саме цим і займається Пітерсон. Привертаючи увагу людей до їх

Hungarian: 
és a szigorú kritikus teoretikus
erkölcsileg köteles őket helyretenni."
A szövegkörnyezet világossá teszi, hogy az „embereket helyretenni” alatt
erőszak alkalmazásáról beszél, így újra itt van ez a gondolat, hogy ez lényegében erőszakos és pusztító.
Nagyvonalúan figyelmen kívül hagyjuk azt a tényt, hogy Peterson gyakran ugyanazt teszi, amit kritizál
beszélgetés nélkül feltételezi emberekről, hogy mi jár a fejükben,
és mi igazán jó nekik  - helyesen jegyzi meg
a hatalom néha a vágyunk szintjén is megformál minket.
De erre rájönni, nem veszi el a választást: inkább  több választási lehetőséget ad nekünk, mert most gondolkodhatunk
arról, hogy miért is értékeljük a dolgokat. Mint Brecht: a posztmodernek és a kritikus teoretikusok célja
nem az, hogy minimálisra csökkentsék a választás szerepét, vagy az egyénet, vagy indokolja az erőszakot azokkal szemben,
akik „rossz” választások hoznak; hanem, hogy rádöbbenjünk, hogy sok dolgot miért is látunk úgy, ahogy,
és máshogy is láthatjuk őket, ha azt akarjuk.
És pontosan ezt csinálja Peterson.
Az emberek figyelmének felhívása

English: 
and the rigorous critical theoretician is
morally obligated to set them straight.”
The surrounding context makes it clear that he’s talking about “setting people straight”
through force, so again there’s this idea
that’s it’s essentially violent and destructive.
Generously ignoring the fact that Peterson
frequently does the same thing he's
criticising there - assumes without talking
to people that he knows what's going on inside their heads
and what’s really good for them  - he’s correct to note that
power sometimes shapes us even on the level of our desires.
But realising that doesn’t take away choice: if anything it gives us more choices because now we can think
about why we value the things we do. Like
Brecht: the goal of postmodernism and critical
theory isn’t to minimise the role choice or the individual or justify violence against those who make
the “wrong” choices; it's to get you to realise that many of the things you see
around and the ways in which you look at them can change if you want them to.
And that’s exactly what Peterson’s doing.
Drawing people’s attention to their

Italian: 
ed un rigoroso teorico critico ha l'obbligo morale di farle ragionare come si deve."
Il contesto della frase lascia intendere chiaramente che ciò significa "farle ragionare come si deve"
con la forza, quindi riecco l'idea che tutto ciò sia inerentemente violento e distruttivo.
Ignorando generosamente il fatto che Peterson spesso si comporta nella maniera che altrimenti
criticherebbe qui - dà per scontato, senza chiederlo agli interessati, quello che gli passa per la testa
nonché quel che sarebbe bene per loro , ha tuttavia ragione quando
dice che il potere a volte ci plasma anche riguardo ciò che desideriamo.
Ma esserne consapevoli non ci sottrae potere di scelta: semmai, ce ne dà ancor di più, perché ora sappiamo
il valore delle cose cui teniamo. Come in Brecht: l'obiettivo del postmodernismo e delle teorie
critiche non è restringere la scelta dei ruoli, o l'individuo, o giustificare violenze contro quelli che commettono
le scelte "sbagliate"; è invece farti comprendere che molte cose che vedi
in giro e il modo in cui le guardi possono cambiare se lo desideri davvero.
E... questo è esattamente ciò che fa Peterson. Attira l'attenzione del pubblico sulle loro

Hungarian: 
rossz pszichológiai  szokásokra, hogy lássák ezek honnan erednek, és hogy el akarják-e engedni őket. A posztmodernizmus hasonló dolgot csinál
csak a társadalmak és az elméletek szintjén! "12 szabály az élethez"-ben Peterson beszél arról, hogy mennyire fontos, hogy pontosan fogalmazzuk meg, mit akarunk, álljunk ki magunkért,
azon gondolkodni, mit tartunk értéknek, és miért.
Merészen kockázatot vállalni, még akkor is, ha potenciálisan veszélyeztetjük magunkat vagy másokat. Ez mind jó tanács.
De csak azt akarja, hogy egyénként tegyük meg. Ha elkezdesz szervezkedni más emberekkel,
kiállni magatokért, világosan kifejezni magatokat, végiggondolni, hogy mi értékes számotokra, és miért
Politikailag szólva, talán kiállni néhány potenciálisan kockázatos
és társadalmat átalakító gondolatért, hirtelen ez egy rossz dolog.
Mert nem illik az ő politikájához vagy az  ő emberi pszichológia felfogásához, amely - ahogy láttuk - elég szubjektív.
A Peterson projekt mélyen relativista, mélyen szubjektív és mélyen ideológiai. És ismét, mint Jordan Peterson egyetlen igazi rajongója

Italian: 
cattive abitudini mentali cosicché riflettano sulla loro provenienza o se sia bene continuare ad averle. Il postmodernismo fa qualcosa di simile,
solo a livello societario e ideologico! In "12 regole per la vita", Peterson evidenzia l'importanza di dare una forma chiara ai tuoi desideri, di combattere per essi,
di pensare ai tuoi valori e al perché hai quei valori,
del rischiare ed essere audaci anche se ciò mette in pericolo te stesso o qualcun altro, e sono tutti buoni consigli.
Ma va bene solo se lo fai in quanto individuo. Se agisci allo stesso modo stando assieme ad altri, battendovi
per voi stessi, dando forma precisa ai vostri desideri, pensando ai vostri valori e perché avete quei valori
a livello politico, magari promuovendo una qualche rischiosa
e trasformativa idea sociale, tutto ad un tratto questo è male.
Perché non rientra nelle sue posizioni politiche o nella sua teoria della psicologia umana che, come già visto, è alquanto soggettiva.
Il progetto di Peterson è profondamente relativista, soggettivo, e ideologico. E ripeto, come unico vero fan di Jordan Peterson

Russian: 
психологическим вредным привычкам, он дает им возможность порефлексировать на тему того, откуда они берутся, и спросить себя, нужно ли продолжать им следовать. Постмодернизм занимается тем же самым,
только на уровне обществ и идей! В "12 Правилах жизни" Питерсон говорит о важности четкой формулировки жизненных целей, о навыке постоять за себя,
о критическом осмыслении того, что и почему для вас важно,
о необходимости рисковать и быть смел_ой, даже если это потенциально угрожает вашей или чье-то еще безопасности, и все это хорошие советы.
Но все это нужно делать исключительно на индивидуальном уровне. 
Если вы объединяетесь с другими людьми для отстаивания
своих интересов, четко формулируете, чего хотите, думаете о т
ом, что и почему для вас ценно в политическом
контексте, возможно, выступаете за какие-нибудь потенциально рискованные
и трансформирующие социальные идеи, это ни с того ни с его сразу плохо.
Потому что это не соответствует его политическим взглядам и пониманию человеческой психологии, которое, как мы увидели, довольно субъективно.
Проект Питерсона – глубоко релятивистский, глубоко субъективный и глубоко идеологический. И снова, как единственный настоящий поклонник Джордана Питерсона

Ukrainian: 
психологічних шкідливих звичкок, він дає можливість порефлексувати на тему того, 
звідки вони беруться, і запитати себе, чи потрібно продовжувати їх дотримуватися. 
Постмодернізм займається тим же самим,
тільки на рівні громад і ідей! В "12 Правилах життя" Пітерсон каже про важливість чіткого 
формулювання життєвих цілей, про навичку постояти за себе,
про критичне осмислення того, що і чому для вас важливо,
про необхідність ризикувати і бути смілив_ою, навіть якщо це потенційно 
загрожує вашій або чийсь безпеці, і все це хороші поради.
Але все це потрібно робити виключно на індивідуальному рівні.
Якщо ви об'єднуєтеся з іншими людьми для відстоювання
своїх інтересів, чітко формулюєте, чого хочете, думаєте про те, 
що і чому для вас цінне в політичному
контексті, можливо, виступаєте за якісь потенційно ризиковані
і трансформуючі соціальні ідеї, це ні з того ні з сього одразу погано.
Тому що це не відповідає його політичним поглядам і розумінню 
людської психології, яке, як ми побачили, досить суб'єктивне.
Проект Пітерсона - глибоко релятивістський, глибоко суб'єктивний і глибоко ідеологічний. 
І знову, як єдиний справжній шанувальник Джордана Пітерсона

English: 
psychological bad habits so they can reflect on where they come from and whether or not they want to indulge them. Postmodernism's doing a similar thing
just on the level of societies and ideas! In 12 Rules For Life Peterson talks about the importance of articulating clearly what you want, of standing up for yourself,
of thinking about what you value and why you value it
of taking risks and being daring even if it potentially risks your safety or other people's, and that's all good advice.
But he only wants you to do it as an individual.
If you start getting together with other people, standing
up for yourselves, articulating clearly what you want, thinking about what you value and why you value it
politically speaking, maybe advocating for some potentially risky
and transformative social ideas, all of a sudden that’s a bad thing.
Cause it doesn't fit with his politics or his understanding of human psychology which, as we’ve seen, is pretty subjective.
The Peterson project is deeply relativist, deeply subjective, and deeply ideological. And again, as the only true fan of Jordan Peterson

English: 
in the entire world I don’t have a problem
with that. But I'm not the one who built my whole career
telling people that these ideas pave the road to Hell.
Well bugger me blue, it looks like life really is meaningless after all. Whether we try to find objective
value through brain scans or Petersonism or
whatever Stefan Molyneux is peddling it looks we can't
escape the quicksand of relativism and subjectivism. We could give religion another
go, but... that just seems like a lot of work.
(Also it has its own philosophical problems
which are pretty well trodden.) I just wanna have fun! Is there any philosophy that’s about having fun?
Well there is one idea. Although it is a little
bit controversial. Maybe you've heard of it?
It’s called - try and f*****n enjoy yourself.
Hedonism is like snakes. It has a nasty reputation
but it’s actually quite sweet. It’s associated

Ukrainian: 
у всьому світі, я зовсім не проти. Але це не я побудував свою кар'єру
на твердженні, що такими ідеями викладена дорога в Пекло.
Чорт забирай, в житті, схоже, і справді немає сенсу. Спроби знайти його, чи то через
сканування головного мозку, чи то через Пітерсонізм або "істини", якими тепер торгує Стефан Моліньйо, закінчуються
лиш тим, що ми все глибше грузнемо в сипучих пісках релятивізму і суб'єктивізму. Можна знову спробувати в релігію,
але... з нею якось багато метушні. (Тим більше що всередині релігії теж існують
досить добре вивчені філософські проблеми). Я просто хочу добре проводити час! 
Чи існує якась філософія про те, як добре проводити час?
Ну, одна є. Хоч і звучить трохи дивно. Ви, може, про неї чули?
Вона називається "просто бляха роби те що тобі подобається".
Гедонізм схожий на змій. У нього погана репутація, та насправді він класний. Його пов'язують

Italian: 
che esista al mondo, la cosa non mi disturba affatto. Ma non sono certo io che mi sono fatto una carriera
dicendo agli altri che queste idee li porteranno all'Inferno.
Girone Finale - Il Vero Significato della Vita
Contiene:
Una spaventosa separazione
Droghe
Un pianista suicida
Un fantastico pezzo musicale
Che mi venga un accidente, a quanto sembra la vita è davvero priva di senso. Possiamo tentare di trovare valori
oggettivi tramite scansioni cerebrali, o il Petersonismo, o le boiate di Stefan Molyneux, ma sembra proprio che non possiamo
sfuggire alle sabbie mobili del relativismo e del soggettivismo. Forse potremmo dare un'altra possibilità
alla religione, ma... suona come una faticaccia. (Ed ha pure i suoi problemi filosofici,
che sono già ben noti.) Io voglio solo divertirmi! Ci sarà una filosofia sul come divertirsi?
Beh, un'idea c'è. Anche se un po' controversa. Magari l'hai già sentita?
Si chiama: Goditi 'sta c*zzo di vita!
L'Edonismo è come i serpenti. Ha una pessima reputazione, ma in realtà è pieno di dolcezza. Lo associamo

Russian: 
во всем мире, я совсем не против. Но это не я построил свою карьеру
на утверждении, что этими идеями выложена дорога в Ад.
Черт возьми, в жизни, похоже, и правда нет смысла. Попытки найти его, будь то через
сканирование головного мозга, Питерсонизм или "истины", которыми теперь торгует Стефан Молинье, заканчиваются
лишь тем, что мы все глубже погрязаем в зыбучих песках релятивизма и субъективизма. Можно снова попробовать в религию,
но... с ней как-то много возни. (Тем более что внутри религии тоже существуют
довольно хорошо изученные философские проблемы). Я просто хочу хорошо проводить время! Существует ли какая-нибудь философия о том, как хорошо проводить время?
Ну, одна есть. Хоть и звучит немного спорно. Вы, может, о ней слышали?
Она называется "просто бл* делай то что тебе нравится".
Гедонизм похож на змей. У него плохая репутация, но на самом деле он классный. Его связывают

Hungarian: 
az egész világon, nincs probléma
azzal. De nem én vagyok az, aki arra építettem az egész karrieremet
hogy ezek a gondolatok a Pokolba vezetnek.
Végső kör- az élet valódi értelme
Nos, kéküljek meg, de úgy tűnik, hogy az élet valójában értelmetlen. Akár megpróbálunk objektív értékeket találni
az agyi szkenneléssel vagy a Petersonizmussal, vagy 
bármit is árul Stefan Molyneux .
Nem menekülhetünk a relativizmus és a szubjektivizmus mocsarából. Talán adhatnánk még egy esélyt a vallásnak
... csak úgy tűnik, egy kicsit strapás
(Saját filozófiai problémái is vannak,
amiket elég jól ismerünk.) Csak szórakozni akarok! Van valami filozófia, ami a szórakozásról szól?
Nos, van egy eszme. Bár ez egy kicsit
ellentmondásos. Talán hallottál róla?
így hangzik - próbáld kib******ul jól érezni magad.
A hedonizmus olyan, mint a kígyók. Rossz a híre, de egész aranyos.
Összekapcsolják a bűnökkel, a frivol élvezetekkel, a szociális médiával,

Hungarian: 
élvezetet keresni Krisztus fényétől távol, de amikor a filozófusok beszélnek az örömről,
Nem csak az olcsó és egyszerű izgalomról teszik - „öröm” minden olyan mentális állapotot jelent, amelyet kívánunk.
Ez azt jelenti, hogy még mindig beszélhetünk arról, hogy valaki élvezi, még akkor is, ha fizikailag fájdalommal jár.
És igen, van néhány öröm, amiben túlzásba esve, csökkentheti az örömünket
hosszú távon - például a heroin és hűtlenség, csak hogy két tipikus péntek esti programomat említsem.
Egy teljes vasárnapot töltöttem egy kádban, miután abszurd módon elszálltam
egy kis metamfetamintól, és ez volt életem egyik leglehangoltabb időszaka,
mert az agyam nem termelt elég boldogságkoktélt.
És most már nem használok met-et - egy menetben ez egy csomó öröm, de korlátozza
az egész életem örömét, és egy általános próbálkozás arra, hogy maximalizáljuk az élvezetet életünk során
meglehetősen értelmes létezéshez vezethet.
És ha nem akarjuk hedonizmusnak nevezni, gondoljunk rá, hogy maximalizáljuk a saját

Ukrainian: 
з пороком і легковажними насолодами, соціальними медіа, і пошуком задоволення поза
Храмом Господнім, але коли філософи кажуть про задоволення,
вони не обов'язково мають на увазі
доступні й легкі гострі відчуття - "задоволення" може означати 
будь-який бажаний психологічний стан.
А це значить, що ми можемо говорити про те, що хтось відчуває 
задоволення, навіть якщо вон_а при цьому відчуває фізичний біль.
І так, існують задоволення, які добре б обмежувати, щоб  не зменшувати загальне задоволення від життя
- наприклад героїн і невірність, дві складових мого типового вечора п'ятниці.
Одного разу я провів цілу неділю в ванні, приходячи до тями після прийому абсурдних доз
МДМА, і це був один з найпохмуріших днів в моєму житті, тому що мій мозок просто відмовлявся
виробляти нектар веселощів!
Більше я МДМА не приймаю - він забезпечує короткостроковий потужний заряд задоволення,
але в довгостроковій перспективі зменшує задоволення від життя, а загальна спроба його максимізувати
як раз тягне за собою цілком приємне існування.
Якщо ви не хочете називати це гедонізмом, називайте максимизацією свого власного

Russian: 
с пороком и легкомысленными наслаждением, социальными медиа, и поиском удовольствия вне
Храма Господнего, но когда философы говорят об удовольствии, 
они не обязательно имеют в виду
доступные и легкие острые ощущения - "удовольствие" может означать л
юбое желательное психологическое состояние.
А это значит, что мы можем говорить о том, что кто-то испытывает удовольствие, даже если он_а при этом испытывает физическую боль.
И да, существуют удовольствия, которые хорошо бы ограничивать, чтобы общее удовольствие от жизни не притуплялось
в  долгосрочной перспективе – например героин и неверность, две составляющих моего типичного вечера пятницы.
Однажды я провел целое воскресенье в ванне, приходя в себя после приема абсурдных доз
МДМА, и это был один из самых мрачных дней в моей жизни, потому что мой мозг просто отказывался
производить нектар веселья!
Больше я МДМА не принимаю – он обеспечивает краткосрочный мощный заряд удовольствия,
но в долгосрочной перспективе уменьшает удовольствие от жизни, а как раз общая попытка его максимизировать
влечет за собой вполне приятное существование.
Если вы не хотите называть это гедонизмом, называйте максимизацией своего собственного

English: 
with vice, and frivolous enjoyment, social
media and se...eking pleasure outside the
light of Christ but when philosophers talk
about pleasure they don’t just mean the
cheap and easy thrills - ‘pleasure’ can
mean any mental state that is desired.
That means that we can still talk about somebody experiencing pleasure even if they are physically in pain.
And yes, there are some pleasures that, if
overindulged in, might lessen your pleasure
in the long run - heroin and infidelity, to name just two components of my typical Friday night.
I once spent an entire Sunday in a bathtub
coming down from getting absurdly high on
MDMA and it was one of the bleakest periods
of my life cause my brain wouldn’t make
any more of the happy juice!
And now I don’t do MDMA anymore - cause
it’s a whole lot of pleasure in one go but it limits
the pleasure of my whole life, and a general attempt to maximise pleasure over your lifetime
could lead to a pretty meaningful existence.
And if you don’t want to think of it as
hedonism, think of it as maximising your own

Italian: 
ai vizi, ai godimenti più frivoli, ai social media e al cercaaaaaaare piaceri al di fuori della
luce di Cristo, ma quando i filosofi parlano di piacere non intendono soltanto
le botte d'adrenalina facili -  nella definizione di 'piacere' c'è un qualsiasi stato mentale desiderabile.
Il che significa, si può dire che qualcuno può provare piacere anche quando è in preda a dolori fisici.
E poi sì, ci sono dei piaceri che, se si esagera con essi, possono diminuire il piace che ne ricavi
a lungo andare - eroina, infedeltà, per citare un paio di cose che di solito fanno parte del mio venerdì sera.
Una volta passai un'intera domenica a mollo in una vasca per riprendermi da un trip assurdo di
MDMA ed è stato uno dei momenti peggiori della mia vita perché il mio cervello non trasudava più
lo sciroppo della felicità!
Adesso non mi faccio più di MDMA - siccome è una gran botta di piacere tutta d'un fiato, ma danneggia
il piacere complessivo verso la mia vita, e cercare grossomodo di spalmare il piacere nel corso dell'esistenza
può portare a un'esperienza di vita importante.
E anche se non vuoi considerarlo edonismo, consideralo come un massimizzare il tuo

Russian: 
рационального интереса в отношении счастья.
Вы можете одновременно быть гедонист_кой и размышлять о том, почему хотите то, чего хотите, "обращать внимание
на собственные мысли", как сказал бы Питерсон. Речь не о том, чтобы слепо следовать
любым сиюминутным желаниям. Решив не принимать МДМА, я жертвую маленьким
удовольствием ради большего общего удовлетворения от жизни, о чем 
Питерсон тоже много говорит.
Поверьте мне, гедонизм отлично согласуется с отложенным удовлетворением.
Философия жизни, предлагающая людям игнорировать удовольствие просто никуда не годится!
Вот почему я не фанат большинства основных религий. Даже Питерсон, со всей его риторикой в
стиле "жизнь – боль" это знает: последнее правило в "12 Правилах жизни" – "Если встретите на улице
кошку, погладьте ее" – а что это, если не приглашение
получать удовольствие от мелочей? Я точно в плохие времена
стараюсь концентрироваться на небольших вещах, приносящих удовольствие.
Харрис: "Важно заниматься чем-то кроме мастурбации".
Питерсон: "ДА".
Подход Ницше состоял в том, чтобы сказать: "Послушайте, произведение 
искусства ведь может быть стильным, да? И утверждение

Italian: 
interesse personale razionale relativamente al grado di felicità.
Puoi essere edonista e comunque riflettere sul perché vuoi le cose che vuoi, comunque "occuparti
dei tuoi pensieri", come direbbe Peterson. Non è questione di essere schiavi delle
passioni per tutta la vita. Scegliendo di rinunciare alla droga, sacrifico un piccolo
piacere per un piacere complessivo maggiore, cosa su cui anche Peterson mette una grande enfasi.
Credetemi, l'edonismo va perfettamente a braccetto con una gratificazione rimandata.
Una filosofia di vita che predica alla gente di ignorare i piaceri non porta da nessuna parte!
Ecco perché le grandi religioni non mi fanno impazzire. Perfino Peterson, con la sua retorica della
'vita come sofferenza', ne è conscio. L'ultima regola, in "12 regole per la vita", recita: 'Dài
una carezza ai gatti che incontri per strada', e questo cos'è se non un invito a
trovare piacere nelle piccole cose, quando ti capitano? Per quanto mi riguarda, quando sono davvero giù
una cosina che mi porta piacere c'è.
Harris: "E' importante che nella vita non ci si masturbi e basta."
Peterson: "ECCOME."
L'approccio di Nietzsche era metterla così: "Vedete, un'opera d'arte può avere stile, ok? E affermare

English: 
rational self-interest with respect to happiness.
You can be a hedonist and still reflect on
why you want what you want, still “pay attention
to your own thoughts” as Peterson might
put it. It’s not about being a slave to
your passions all the time. By choosing to
get off the Mandy I’m sacrificing small
pleasures now for greater pleasure overall, which is something that Peterson also places a lot of emphasis on.
Believe me, hedonism is entirely consistent
with delayed gratification.
A philosophy of life that tells people to
ignore pleasure just isn’t gonna go anywhere!
That's why I’m not so hot on most major religions. Even Peterson, with all of his ‘life
is suffering’ rhetoric, knows this: the
final rule in 12 Rules For Life is ‘Pet
A Cat When You Encounter One on the Street’
- and what is that if not an invitation to
take pleasure in the little things when you
find them? I know that in my darkest moments
I find a little thing that brings me pleasure.
Harris: “It’s important to do something
other than masturbate."
Peterson: "YES."
Nietzsche’s approach was to say, “Look,
a work of art can be stylish, yes? And to

Hungarian: 
racionális önérdekünket a boldogság tekintetében.
Lehetsz hedonista, és még mindig gondolhatsz arra,miért akarod, amit akarsz, még mindig "figyelhetsz a saját gondolataidra"
ahogy Peterson mondja.
 Nem arról van szó, hogy szenvedélyeid rabszolgája leszel
Azzal, hogy lejöttem az ekiről, feláldozok kis örömöket most,
a nagyobb örömért általában, amire Peterson is nagy hangsúlyt fektet.
Higgyétek el, a hedonizmus teljesen összeegyeztethető
késleltetett jutalmazással.
Az élet filozófia, amely azt mondja, embereknek hagyják figyelmen kívül az örömöt, nem megy!
Ezért nem vagyok oda a nagyobb vallásokért. Még Peterson
"az élet szenvedés "retorikájával, tudja ezt: a végső szabály az "12 szabály az élethez"-ben:
"Simogassuk meg az utunkba kerülő macskákat!".
- és mi ez, ha nem felhívás,
hogy élvezzük a kis dolgokat, amik elénk kerülnek Tudom, hogy a legsötétebb pillanataimban is
Találok egy kis dolgot, ami örömöt hoz.
Harris: „Fontos, hogy tegyünk valamit
maszturbáláson kívül. "
Peterson: "IGEN".
Nietzsche megközelítése szerint: „Nézd,
egy műalkotás stílusos lehet, igen?

Ukrainian: 
раціонального інтересу відносно щастя.
Ви можете одночасно бути гедоніст_кою і міркувати про те, чому хочете то, чого хочете, "звертати увагу
на власні думки", як сказав би Пітерсон. Мова не про те, щоб сліпо слідувати
будь-яким миттєвим бажанням. Вирішивши не приймати МДМА, я жертвую маленьким
задоволенням заради більшого загального задоволення від життя, про що
Пітерсон теж багато говорить.
Повірте мені, гедонізм добре цілком узгоджується з відкладеним задоволенням.
Філософія життя, що пропонує людям ігнорувати задоволення просто нікуди не годиться!
Ось чому я не фанат більшості основних релігій. Навіть Пітерсон, з усією його риторикою в
стилі "життя - біль" це знає: останнє правило в "12 Правилах життя" - "Якщо зустрінете на вулиці
кішку, погладьте її" - а що це, якщо не запрошення
отримувати задоволення від дрібниць? Я точно в погані часи
намагаюся концентруватися на невеликих речах, що приносять задоволення.
Харріс: "Важливо займатися чимось крім мастурбації".
Пітерсон: "ТАК".
Підхід Ніцше полягав у тому, щоб сказати: "Послухайте, витвір
мистецтва адже може бути стильним, да? І твердження

Italian: 
che ha stile implica che abbiamo degli standard. Ma l'avere stile è meno questione di un'opera
che si conformi ad uno standard estraneo obiettivo, e più questione di particolari armonie fra tutte
le note. Canta, dunque, il canto della tua vita come fosse un'opera d'arte - con equilibrio, grazia, coloratura
espressiva; a volte forte, a volte pianissimo; alcuni pezzi in solitaria, alcuni in coro; un poco di
dolente e magari qualche nota stonata, specie se quello che canta sono io. I conflitti siano riconosciuti
e affrontati, ma che la presentazione li renda sublimi, cosicché l'effetto
risultante sia una sorta di armonia corale." E anche questo si può applicare all'edonismo:
per ottenere ciò che desideri, devi imparare a conoscere te stesso e
comprendere tutti i tuoi voleri più variegati, anche quelli più oscuri.
Capito, è per questo che l'autore russo preferito di Peterson è Dostoevskij, mentre il mio è
Vladimir Nabokov, perché i personaggi dei libri di Nabokov lo capiscono che, a volte,

Ukrainian: 
про його стильність означає, що воно вписується в певний стандарт. 
Але стильність - не така характеристика твору, що відповідає
зовнішньому об'єктивному стандарту, а швидше особлива його гармонійність.
Так співайте пісню свого життя як твір мистецтва - з балансом і грацією, coloratura
espressivo; трохи forte і трохи pianissimo; частково соло,
частково ансамблем; трохи
dolente, можливо трохи фальшиво, особливо якщо
співаю я. Суперечності і неточності
неминучі, але представлені піднесено, створюючи гармонійну
мелодію. І це теж узгоджується з гедонізмом:
щоб отримати те, чого хочете, ви повинні знати себе і
розуміти власні бажання, в тому числі і найтемніші.
Ось чому улюблений російський письменник Джордана Пітерсона - Достоєвський, а мій -
Володимир Набоков; персонажі в книгах Набокова розуміють, що іноді

Hungarian: 
Ha azt mondják, hogy stílusos feltételez bizonyos követelményeket. De a stílusosság kevésbé szól arról,
hogy az alkotás igazodik egy külső objektív szabályhoz, inkább arról, hogy van
egy bizonyos harmónia az összes hangban.
Tehát énekeld az életed dalát, mint egy
műalkotást - egyensúllyal és kecsesen,
coloratura espressivo; néhány forte és néhány pianissimo;
néhány szólistaként és néhány együttesben,
egy kis dolente és valószínűleg néhány hamis hang. különösen, ha én énekelek. Az csapásokat elismerve
szembenézve velük, de mégis olyan finoman beleszőni őket,
hogy az egész harmóniában legyen.” 
És ez is összhangban van a hedonizmussal:
annak érdekében, hogy megkapjuk, amit akarunk, meg kell ismerni magunkat,
értsd meg az összes különböző vágyadat, még a sötéteket is.
Ezért van, hogy Jordan Peterson kedvenc orosz írója Dosztojevszkij, az enyém viszont
Vladimir Nabokov, mert Nabokov szereplői megértik, hogy

English: 
say it’s stylish implies some standard.
But stylishness is less about the work conforming
to an external objective standard and more
about a particular harmony between all the
notes. So sing the song of your life like
a work of art - with balance, and grace, coloratura
espressivo; some forte and some pianissimo;
some solos and some ensemble pieces; a little
bit of dolente and probably some wrong notes,
especially if it's me singing. The clashes acknowledged
and faced up to but presented in such a way
as to make them sublime so that the effect
of the whole is a kind of harmony.” And
this too is consistent with hedonism:
in order to get what you desire you have to know yourself and
understand all of your varied wants, even the dark ones.
See this is why Jordan Peterson’s favourite
Russian author is Dostoyevsky, but mine is
Vladimir Nabokov, because the characters in
Nabokov’s books understand that sometimes

Russian: 
о его стильности подразумевает, что оно вписывается в некоторый стандарт. Но стильность – это не характеристика произведения, соответствующая
внешнему объективному стандарту, а скорее особая его гармоничность.
Так пойте песню своей жизни как произведение искусства –  с балансом и грацией, coloratura
espressivo; немного forte и немного pianissimo; частично соло, 
частично ансамблем; немного
dolente, возможно немного фальшиво, особенно если 
поющий – я. Противоречия и неточности
неизбежны, но представлены возвышенно, создавая гармонично
звучащую мелодию. И это тоже согласуется с гедонизмом:
чтобы получить то, чего хотите, вы должны знать себя и
понимать собственные желания, в том числе и самые темные.
Вот почему любимый русский писатель Джордана Питерсона – Достоевский, а мой –
Владимир Набоков; персонажи в книгах Набокова понимают, что иногда

Ukrainian: 
краща відповідь на безглуздість життя - просто  ви*бати свою сестру.
У французького філософа Альбера Камю була власна стратегія протистояння нігілізму. Він
вважав, що існує фундаментальна суперечність між бажанням людей шукати сенс
життя і самим життям, яка сенсу не має, і дав цьому протиріччю ім'я -
Абсурд. Камю не був гедоністом, але він не був би і шанувальником Пітерсона.
Він вважав, що не потрібно бігти від Абсурду, шукати сенси і
намагатися ставити собі цілі типу прибирання
в кімнаті лише в спробі його уникнути. Замість цього він
хотів, щоб люди жили своїм життям,
повністю усвідомлюючи його безглуздість; продовжували жити незважаючи на Абсурд.
Одна з фігур, обговорюваних Камю - Дон Жуан, легендарний персонаж театру і
літератури, серійний спокусник жінок. Він подорожує з країни в країну,
часто переодягнений, спокушає жінок різного віку і походження, але не з
таємного прагнення до справжнього кохання або типу того, а заради самого спокушання.
Боже мій! Так він щось знав!

Italian: 
la miglior risposta all'assenza di significato nella vita è scop*rti tua sorella.
Il filosofo francese Albert Camus aveva una tattica tutta sua per affrontare il Nichilismo. Era
convinto che ci fosse un'idiosincrasia di fondo fra il desiderio umano di trovare significato nella
vita e la vita stessa, che di significato ne è priva, e diede a questa contraddizione un nome -
l'Assurdo. Camus non era edonista, ma comunque non avrebbe amato Peterson.
Era convinto che dall'Assurdo non si dovesse scappare, con significati e obiettivi come mettere in ordine
la propria stanza. Invece, desiderava vedere la gente vivere la propria vita in piena coscienza del fatto
che fosse priva di significato; confrontando l'Assurdo, e continuando a vivere in ogni caso.
Camus parlò di una figura, il Don Giovanni, personaggio teatrale e letterario leggendario
che si presenta come seduttore femminile seriale. Viaggiatore di paese in paese,
spesso travestito, a sedurre donne di ogni età e contesto, non tanto per
un desiderio segreto d'amore, o fregnacce di quel tipo, ma per pura sfida.
Oddio!!! Aveva ragione lui!!! (CULTO DELLA FESSA)

Hungarian: 
néha az élet értelmetlenségére a legjobb válasz
ha megd****k a nővérünket.
A francia filozófusnak, Albert Camus-nek is megvolt a módszere, hogy szembenézzen a nihilizmussal:
szerinte alapvető ellentmondás van abban, hogy a értelmet keressünk a saját életünkben
és az életben magában, ami értelmetlen
és nevet adott ennek az ellentmondásnak:
Abszurd. Camus nem volt hedonista, de Peterson rajongója sem lenne.
Szerinte nem menekülhetünk az Abszurdtól, olyan célokat választva,
mint a szobánk kitakarítása. Azt szerette volna, hogy az emberek életük értelmetlenségének
éljék az életüket, szembenézzenek az Abszurddal, és csak éljék az életüket.
Az egyk személy, akiről Camus írt Don Juan, legendás személy
a színházban és irodalomban. Egy sorozatos nőcsábász. Sok országot bejár.
Gyakran álruhában. Mindenféle korú és társadalmi hátterű nőt elcsábít.
De nem az igaz szerelem vagy más badarság miatt, csakis a csábításért magáért.
Istenem! Igaza volt!

English: 
the best response to the meaninglessness of
life is to just f**k your own sister.
The French philosopher Albert Camus had his
own strategy for confronting Nihilism. He
thought there was a fundamental contradiction
between humans’ desire to seek meaning in
your lives and life itself, which is meaningless,
and he gave this contradiction a name - the
Absurd. Camus wasn’t a hedonist, but he
wouldn’t have been a fan of Peterson either.
He thought you shouldn’t run from the Absurd,
try to pick goals and meaning like cleaning
your room to escape it. Instead he wanted
people to live their lives in full knowledge
of its meaninglessness; to confront the Absurd
and go on living anyway.
One of the figures Camus discusses is Don
Juan, a legendary character of theatre and
literature who appears as a serial seducer
of women. He travels from country to country,
often in disguise, seducing women of all ages
and backgrounds, not out of
a secret desire for true love or any of that
nonsense, but for the sheer sport of seduction.
Oh my god! he was right all along!

Russian: 
лучший ответ на бессмысленность жизни – просто тр*хнуть свою сестру.
У французского философа Альбера Камю была собственная стратегия противостояния нигилизму. Он
считал, что существует фундаментальное противоречие между желанием людей искать смысл
жизни и самой жизнью, которая смысла не имеет, и дал этому противоречию имя –
Абсурд. Камю не был гедонистом, но он не был бы и поклонником Питерсона.
Он считал, что не нужно бежать от Абсурда, искать смыслы и 
пытаться ставить себе цели типа уборки
в комнате лишь в попытке его избежать. Вместо этого он 
хотел, чтобы люди жили своей жизнью,
полностью осознавая ее бессмысленность; продолжали жить несмотря на Абсурд.
Одна из фигур, обсуждаемых Камю – Дон Жуан, легендарный персонаж театра и
литературы, серийный соблазнитель женщин. Он путешествует из страны в страну,
часто переодетый, соблазняет женщин всех возрастов и происхождения, но не из
тайного стремления к настоящей любви или типа того, а ради самого соблазнения.
Боже мой! Да он что-то знал!

Italian: 
In molte versioni, la storia contiene un commento morale delle sue azioni; alcune terminano persino con
una condanna all'Inferno. E se vuoi fare obiezione all'edonismo, puoi far notare che esso ti porta
a una vita ricca di piaceri, ma decisamente immorale. Forse Camus aveva pure un legame personale
col personaggio di Don Giovanni. Nel 1959 scrisse una lettera contenente la frase:
"Questa spaventosa separazione ci farà almeno render conto più che mai del bisogno costante che
proviamo reciprocamente; ti attendo, colmo di forza e passione.'
Questa lettera non era destinata alla moglie, bensì ad una delle quattro amanti. Ma Camus
afferma che Don Giovanni non è di per sé immorale, solo amorale - la moralità non fa parte
di quella che considera una vita degna - come potrebbe, una volta che, affrontato l'Assurdo,
ha preso coscienza che la vita è senza significato? Questo si distingue dall'edonismo perché non è solo

English: 
Many versions of the story give moral commentary
on his actions; some even end with him being
sent here to Hell. And one of the objections
to hedonism is that you could lead a very
pleasurable life but a very immoral one. Camus
may also have had a personal investment to
the character of Duan Juan: in 1959 he wrote
a letter containing the sentence -
'This frightful separation will at least bring
home to us more than ever the constant need
we have for each other; I await you full of
strength and passion.'
That letter was not addressed to his wife,
but to one of his four mistresses. But Camus
says that Don Juan isn’t immoral, per se,
he's just amoral - morality doesn’t factor into
what he considers a worthwhile existence - how
could it, once he had confronted the Absurd
and realised that life is meaningless? This is distinct from hedonism because it’s not

Russian: 
Часто его действиям дают моральную оценку; некоторые 
истории даже заканчиваются его ссылкой
сюда, в Ад. И одним из аргументов против гедонизма является то, 
что можно вести жизнь, полную
удовольствий, и при этом абсолютно аморальную. Персонаж Дон Жуана был важен
и для Камю: в 1959 году он написал письмо, включающее следующее предложение.
"Если что-либо хорошего и выйдет из этого ужасного расставания, так это лучшее осознание нашей постоянной
потребности друг в друге. Я жду тебя, полный сил и страсти."
Это письмо было адресовано не его жене, а одной из четырех его любовниц. Но Камю
говорит, что Дон Жуан сам по себе не безнравственен, а 
просто аморален – мораль не влияет на
принятие его решений о том, как прожить полную жизнь – что 
естественно после того, как он столкнулся с Абсурдом
и понял, что жизнь бессмысленна. Это оне чистый гедонизм, потому 
что дело тут не только

Hungarian: 
A történet sok változata erkölcsi véleményt mond tetteiről, sokban idekerül, a Pokolba.
A hedonizmus egyik kritikája, hogy a nagyon élvezetes élet, lehet nagyon erkölcstelen-
Camus talán személyes okokból is elfogult volt,
Don Juan alakjával Egy 1959-ben írt levelében, ezt a mondatot írja
"Ez a rémes elválás legalább elhozza nekünk, jobban mint bármi más,
az egymás iránti nem szűnő vágyat. Erővel és szenvedéllyel telve várlak."
Nem a feleségének írta, hanem az egyik kedvesének a négy közül.
Camus szerint Don Juan nem erkölcstelen, hanem amorális. Az erkölcs nem része,
annak, amit értelmes létezésnek tekint
Hogy is lehetne, miután szembenézett az Abszurddal,
és rájött, az élet értelmetlen? Ez nem hedonizmus, mert nem csak az élvezetről szól

Ukrainian: 
Часто його діям дають моральну оцінку; деякі
історії навіть закінчуються його засланням
сюди, в Пекло. І одним з аргументів проти гедонізму є те,
що можна вести життя, сповнене
задоволень, та при цьому абсолютно аморальне. Персонаж Дон Жуана був важливий
і для Камю: в 1959 році він написав листа, що включає наступну речення
"Якщо що-небудь доброго і вийде з цього жахливого розставання, так це краще усвідомлення нашої постійної
потреби один в одному. Я чекаю тебе, сповнений сил і пристрасті."
Цей лист був адресований не його дружині, а одній з чотирьох його коханок. Але Камю
каже, що Дон Жуан сам по собі є не безнравственним, а
лиш аморальним - мораль не впливає на
прийняття його рішень про те, як проживати наповнене життя - що
природно після того, як він зіткнувся з Абсурдом
і зрозумів, що життя безглузде. Це не чистий гедонізм, тому
що справа тут не тільки

Russian: 
в удовольствии: речь идет о правильном отношении к удовольствию.
Миссис Камю этот аргумент, к сожалению, не убедил. Его вторая жена, Франсин Фор,
заболела депрессией и выпрыгнула с балкона отчасти из-за неверности мужа.
Она выжила, и они помирились, но для меня это является 
свидетельством значительного недостатка
гедонизма: иногда он просто неприменим; бывают дни настолько мрачные,
что даже мысль об удовольствии и счастье мне противна,
"Думаешь, что я, видевший лицо Божие,
И вкусивший вечные радости небесные, 
Я не мучусь с десятком тысяч Адов,
Будучи лишенным вечного блаженства?" 
Вода остывает, но ты все равно не спешишь
оттуда выбираться, потому что иногда Ад - это ванна в Дебдене.
Но, как мы увидели, другие попытки найти смысл жизни тоже едва ли эффективны на 100%,

Hungarian: 
Az élvezethez való helyes hozzáállásról.
Ez az érv nem győzte meg feleségét. Második felesége, Francine Faure,
depressziós volt, és kiugrott egy erkélyről, részben férje hűtlensége miatt.
Túlélte, és kibékültek, de ez egy sokkal erősebb ellenérv a hedonizmusra
Néha egyszerűen nem működik. Egyes napok olyan sötétek
hogy az élvezetek puszta gondolata is megbetegít.
"Engem, ki láttam Isten arcát,,
S tudom az égi gyönyörök ízét,
Nem szaggat naponta ezer pokol,
Tudva, hogy nem lesz üdvöm soha már?"
Aztán kihűl a víz, de csak ülsz tovább
mert néha a Pokol egy fürdőkád Debden-ben.
De ahogy láttuk, más módszerek az élet értelmének keresésére, nem éppen 100%-osak.

English: 
just about pleasure: it’s about taking the
right attitude towards the pleasure.
An argument that, sadly, Mrs. Camus was not
persuaded by. His second wife, Francine Faure,
had depression and jumped off a balcony in
part because of her husband’s infidelity.
She survived, and they reconciled, but to
me this illustrates a far stronger objection
to hedonism: sometimes it straight up doesn’t
work; some days are so bleak
that even the thought of pleasure and happiness just makes me sick,
"Think'st thou that I, who saw the face of God,
And tasted the eternal joys of heaven,
Am not tormented with ten thousand hells,
In being depriv'd of everlasting bliss?"
And then the water goes cold but you sit there
anyway because sometimes Hell is a bathtub in Debden.
But as we’ve seen, other attempts to find
meaning in life are hardly 100% effective

Ukrainian: 
в задоволенні: мова йде про правильне ставлення до задоволення.
Пані Камю цей аргумент, на жаль, не переконав. Його друга дружина, Франсін Фор,
захворіла на депресію і вистрибнула з балкона частково через невірність чоловіка.
Вона вижила, і вони помирилися, але для мене це є
свідченням значного недоліку
гедонізму: іноді він просто не працює; бувають дні настільки похмурі,
що навіть думка про задоволення і щастя мені противна,
"Ти думаєш, що я побачив обличчя Боже,
І скуштувавши вічні радості небесні,
Не мучусь більше із десятком тисяч Пекл,
Позбавлений довічного блаженства?"
Вода вистигає, але ти все одно не поспішаєш
звідти вибиратися, бо іноді Пекло - це ванна в Дебдені.
Але, як ми побачили, інші спроби знайти сенс життя теж навряд чи ефективні на 100%,

Italian: 
questione di piacere: è questione di guardare al piacere nella maniera corretta.
Argomento che, purtroppo, non persuase la Signora Camus. La sua seconda moglie, Francine Faure,
cadde in depressione e si buttò dal balcone in parte per via dell'infedeltà del marito.
Sopravvisse, e fecero la pace, ma per quanto mi riguarda questo espone come può non funzionare
l'edonismo: a volte, semplicemente non basta; alcuni giorni sono così neri
che persino pensare al piacere e alla felicità mi fa sentire male.
"E tu credi che Io, che ho visto il volto del Signore
e so cos'è il cielo, non sia tormentato da diecimila inferni,
vedendomi tolta quell'estasi?", e poi l'acqua diventa fredda ma resti comunque nella vasca
perché a volte l'inferno è una stanza da bagno a Debden.
Ma come già visto, gli altri sistemi di ricerca del significato della vita non funzionano sempre

Ukrainian: 
або непорушні з точки зору моралі. У такі дні я це намагаюся говорити з друзями,
а потім вони не відповідають на мої повідомлення, бо що я інтернет-відлюдник, тож я слухаю
музику, або дивлюся на мистецтво, або якщо зовсім нічого не працює, я просто чекаю, поки дія наркотиків
пройде, і я зможу почати співати наступний куплет свого життя.
І я завжди віддам перевагу зміЇ перед продавцями зміїного масла.

English: 
or morally bulletproof either. What I do on
those days is try and talk to my friends,
and then they don’t answer my messages because
I’m a reclusive Internet weirdo, so I listen
to music, or look at art, or if it’s really
not working I just wait for the drugs to wear
off so I can sing the next verse of my life.
And every single time I would rather have the snake than the snake oil salesmen.

There's a hole in your logic
You who know all the answers
Whoa-oh-ah-oh! 
You claim science ain't magic
And expect me to buy it

Russian: 
или неуязвимы с точки зрения морали. В такие дни я это стараюсь говорить с друзьями,
а потом они не отвечают на мои сообщения, потому что я интернет-отшельник, так что я слушаю
музыку, или смотрю на искусство, или если совсем ничего не работает, я просто жду, пока действие наркотиков
пройдет, и я смогу начать петь следующий куплет своей жизни.
И я всегда предпочту змею продавцам змеиного масла.

Italian: 
né sono moralmente inattaccabili. In giorni come quelli, quel che faccio è invece contattare i miei amici,
che poi non rispondono perché sono uno strambone reclusivo del Web, per cui ascolto
musica, ammiro l'arte, e se questo non funziona aspetto che passi l'effetto della droga
perché possa cantare il prossimo verso della mia vita.
E in ognuno di questi casi, meglio avere direttamente il serpente, che farsi vendere l'olio di serpente.
 
♫ C'è un buco nella tua logica / tu che conosci le risposte ♫
♫ Dichiari che la scienza non è magia / e ti aspetti che ci creda ♫

Hungarian: 
vagy erkölcsileg kikezdhetetlenek. Azokon a napokon próbálok a barátaimmal beszélni,
de nem válaszolnak, mert egy világtól elvonult internetes csodabogár vagyok,
zenét hallgatok, műalkotásokat nézek, és ha semmi sem megy, akkor csak várok, hogy a drog hatása elmenjen.
hogy továbbénekeljem az életem következő versszakát.
És minden egyes alkalommal inkább választom a kígyót, mint a kígyóolajat áruló kuruzslót.

Hiba van a logikádban
Te mindent tudó
Nonono!
Azt mondod, hogy a tudomány nem mágia
És elvárod, hogy ezt bevegyem

Italian: 
♫ Addio Dottor P! / Ci hai promesso di amarci, ma ne sapevi troppe! / Addio Dottor P! ♫
♫ Avevi le risposte, ma non i contatti umani! / Se la vita è sottrazione, il tuo numero è positivo! ♫
♫ Il tuo amore è frazione, non fa numero intero! ♫
 
♫ A furia di mostrarmi dove sbaglio / ti sei scordato di provare emozioni! ♫
♫ Tutto superiore, sei? / Un po' di amore ce l'hai, e te lo sei scordato! ♫
♫ Addio Dottor P! / Ci hai promesso di amarci, ma ne sapevi troppe! / Addio Dottor P! ♫

English: 
Goodbye Dr. P!
You promised you would love us, but you knew too much! Goodbye Dr. P
You had all the answers, but no human touch!
If life is subtraction, your number is up!
Your love is a fraction, it's not adding
up! Oh-oh-oh-oh!
Oh-oh-oh-oh! Oh-oh-oh-oh!
Oh-oh-oh! Whoa-oh-oh-oh!
So busy showing me where I'm wrong,
You forgot to switch your feelings on!
Whoa-oh-oh-oh!
So so superior, are you not?
You love a little bit you forgot!
Goodbye Dr. P! You promised you would love us but you know too much! Goodbye Dr. P!

Hungarian: 
Viszlát Dr. P!
Az ígérted szeretni fogsz minket
de túl sokat tudtál
Megvolt minden válasz, de semmi emberség
Ha az élet egy kivonás, 
Neked itt a végső szám
A szereteted csak egy tört
Nem adódik össze.
Oh-oh-oh-oh! Oh-oh-oh-oh!
Oh-oh-oh! Whoa-oh-oh-oh!
Annyira meg akarod mutatni hol hibáztam
Az érzéseidet elfelejtetted felkapcsolni
Whoa-oh-oh-oh!
Annyira nagyszerű nem vagy
A szereteted egy kicsit elhagytad!
Viszlát Dr. P!
Az ígérted szeretni fogsz minket
de túl sokat tudtál

English: 
You had all the answers but no human touch!
If life is subtraction your number is up!
Your love is a fraction, it's not adding up!
Oh-oh-oh-whoa! Oh-oh-oh-oh!
Oh-oh-oh-oh! Oh-oh-oh-whoa-whoa-whoa-whoa!
Goodbye Dr. P! Goodbye Dr. P!
Goodbye Dr. P! The world was full of wonder 'til you opened my eyes!

Italian: 
♫ Avevi le risposte, ma non i contatti umani! / Se la vita è sottrazione, il tuo numero è positivo! / Il tuo amore è frazione, non fa numero intero! ♫
 
♫ Addio Dottor P! Addio Dottor P! ♫
♫ Addio Dottor P! Il mondo era una meraviglia finché non mi hai aperto gli occhi! ♫

Hungarian: 
Megvolt minden válasz, de semmi emberség
Ha az élet egy kivonás, 
Neked itt a végső szám
A szereteted csak egy tört
Nem adódik össze.
Oh-oh-oh-whoa! Oh-oh-oh-oh!
Oh-oh-oh-oh! Oh-oh-oh-whoa-whoa-whoa-whoa!
Viszlát, Dr.P!
Viszlát, Dr.P!
A világ csupa csoda volt
míg szemem fel nem nyitottad

English: 
Goodbye Dr. P! Wish you hadn't blown my mind and killed the surprise!
Goodbye Dr. P! You promised you would love us, but you knew too much!
Goodbye Dr. P!!!!!!!
You had all the answers but no human touch, oh!
If life is subtraction your number is up!
Your love is a fraction: it's not adding up!!
Oh-oh-oh-oh! Oh-oh-oh-oh! Oh-oh-oh-whoa-whoa-whoa-whoa!
Oh-oh-oh-oh! Oh-oh-oh-oh! Oh-oh-oh-whoa-whoa-whoa-whoa!

Italian: 
♫ Addio Dottor P! Vorrei che non mi avessi sconvolto e rovinato la sorpresa! ♫
♫ Addio Dottor P! / Ci hai promesso di amarci, ma ne sapevi troppe! ♫
♫ Addio Dottor P! Avevi le risposte, ma non i contatti umani! ♫
♫ Se la vita è sottrazione, il tuo numero è positivo! / Il tuo amore è frazione, non fa numero intero! ♫
 
 

Hungarian: 
Viszlát, Dr.P!
Bár ne dobtam volna el az agyamat
Hogy már semmi meglepetés ne legyen.
Viszlát Dr. P!
Az ígérted szeretni fogsz minket
de túl sokat tudtál
Viszlát Dr. P!
Megvolt minden válasz
Csak semmi emberség
Ha az élet egy kivonás, 
Neked itt a végső szám
A szereteted csak egy tört
Nem adódik össze.
Oh-oh-oh-oh! Oh-oh-oh-oh! Oh-oh-oh-whoa-whoa-whoa-whoa!
Oh-oh-oh-oh! Oh-oh-oh-oh! Oh-oh-oh-whoa-whoa-whoa-whoa!

Italian: 
 
 
 
 
 
 
"Il relativismo morale conduce al culto della fessa?" "ECCOME!"

English: 






"Does moral realtivism lead to pussy worship?"
"YEAS."

Ukrainian: 
"Чи веде моральний релятивізм до поелоніння п*зді?"
"ТАК."

Hungarian: 






"Az erkölcsi relativizmus punciimádathoz vezet?"
"IGEN."
