Din această poziție îndepărtată
Pământul poate să nu pară important.
Dar pentru noi este diferit.
Considerați din nou acel punct,
acel punct este aici, acel punct este acasă, acel punct suntem noi.
Pe el toți cei pe care îi iubești, toți cei pe care îi cunoști,
toți oamenii de care ai auzit vreodată, toți oamenii care au existat vreodată,
și-au trăit viețile.
Totalitatea bucuriei și suferinței noastre,
mii de religii, ideologii și doctrine economice încrezătoare,
fiecare vânător și culegător, fiecare erou și laș, fiecare creator și distrugător de civilizație,
fiecare rege și țăran, fiecare tânăr cuplu îndrăgostit, fiecare mamă și tată,
copil plin de speranțe, inventator și explorator,
fiecare învățător de morală, fiecare politician corupt, fiecare superstar,
fiecare lider suprem, fiecare sfânt și păcătos din istoria speciei noastre,
a trăit acolo, pe un fir de praf, suspendat într-o rază de soare.
Pământul este o foarte mică scenă, într-o vastă arenă cosmică.
Gândiți-vă la râurile de sânge vărsate de toți acei generali și împărați,
pentru ca în momente de glorie și triumf, să poată deveni stăpânii de moment
ai unei fracțiuni dintr-un punct.
Gândiți-vă la cruzimile nesfârșite impuse
de locuitorii unui colț al acestui pixel
unor locuitori greu de diferențiat ai unui alt colț.
Cât de frecvente neînțelegerile lor,
cât de nerăbdători sunt să se omoare unii pe alții,
cât de ferventă ura lor.
Atitudinile noastre, importanța noastră imaginată
amăgirea că avem o poziție privilegiată în Univers,
sunt contestate de acest punct de lumină palidă.
Planeta noastră este o pată singuratică
în marele și cuprinzătorul întuneric cosmic.
În obscuritatea noastră, în toată această imensitate, nu există vreun indiciu
că vom primi ajutor din altă parte
pentru a ne salva de noi înșine.
Pământul este singura lume cunoscută până acum care susține viață.
Nu există alt loc, cel puțin în viitorul apropiat,
în care specia noastră ar putea migra.
Să viziteze? Da.
Să colonizeze? Nu încă!
Fie că vă place, fie că nu, pentru moment,
Pământul este locul în care ne facem reprezentația.
Se spune că astronomia este o experiență care conferă modestie și construiește caracterul.
Poate că nu există o demonstrație mai bună a absurdității naivității umane
decât această îndepărtată imagine a lumii noastre minuscule.
Pentru mine, aceasta evidențiază responsabilitatea noastră
de a fi mai buni unii cu alții
și de a proteja și a aprecia palidul punct albastru,
singura casă pe care am cunoscut-o vreodată.
