
Czech: 
Německá ofenzíva posledních deseti týdnů
vymazala veškeré ruské válečné úspěchy,
postavila Rakušany zpět na nohy 
a donutila Rusy týden za týdnem ustupovat.
Co horšího se mohlo Rusku stát?
Co třeba tohle: 
Německo zahájí novou ofenzívu.
Jsem Indy Neidell,
vítejte u Velké války.
Minulý týden se Německá jihozápadní Afrika
bezpodmínečně vzdala silám Jižní Afriky,
Rusové konečně na chvíli zastavili 
postup generála Mackensena
a uštědřili krutou porážku Rakušanům.
Britové úspěšně ubránili Lahej u Rudého moře,
zatímco na pobřeží Černého moře 
v Trabzoni pokračovala genocida Arménů.
Začnu dnes několika čísly, 
protože to bude trochu technická epizoda.
Němci oznámili,
že za minulý měsíc, tedy za červen,

Spanish: 
La ofensiva alemana de las diez últimas semanas había borrado todos los avances rusos a lo largo de
la guerra, revigorizado al ejército austro-húngaro y puesto a los rusos en una retirada total
semana tras semana. ¿Qué más podía salir mal a los Rusos? Bueno, qué tal esto - esta semana Alemania lanza
una nueva ofensiva.
Soy Indy Neidell, bienvenidos a The Great War.
La semana pasada África del Sudoeste alemana rindió incondicionalmente la colonia a las fuerzas sudafricanas
los rusos finalmente lograron la fuerza colosal del general Mackensen por un momento
y también le propinaron a las fuerzas del Imperio Austro-Húngaro una importante derrota; los británicos
defendieron exitosamente Lahej, en la boca del Mar Rojo, mientras que en la costa del Mar Negro en Trabzon
el genocidio armenio continuaba.
Empezaré con algunos números hoy, ya que esto será una suerte de
episodio técnico.
Los alemanes anunciaron que en el mes de junio -el mes pasado- en el escenario oriental que iba

English: 
The German offensive of the past ten weeks
had erased all of the Russian gains of the
war, re-invigorated the Austro-Hungarian army,
and put the Russians into full retreat week
after week. What more could go wrong for Russia?
Well, how about this- this week Germany launches
a new offensive.
I’m Indy Neidell; welcome to the Great War
Last week German Southwest Africa unconditionally
surrendered the entire colony to South African
forces, the Russians had finally halted General
Mackensen’s colossal force for a while and
had also dealt the Austro-Hungarian Imperial
forces a nasty defeat, the British had successfully
defended Lahej at the mouth of the Red Sea,
while on the Black Sea Coast in Trabzon, the
Armenian genocide continued.
I’m going to start off with some numbers
today, since this is going to be kind of a
technical episode.
The Germans announced that for the month of
June- last month- in the Eastern Theater from

Romanian: 
Ofensiva germană din ultimele 10 săptămâni
a anulat toate câştigurile ruşilor
de până acum, a reînvigorat armata austro-ungară şi 
a împins armata rusă în retragere continuă.
Ce altceva putea să meargă rău pentru Rusia ? Iată ce: 
săptămâna asta germanii lansează o nouă ofensivă.
Ce altceva putea să meargă rău pentru Rusia ? Iată ce: 
săptămâna asta germanii lansează o nouă ofensivă.
Sunt Indy Neidell.
Bun venit la Marele Război !
Săptămâna trecută Africa Germană de Sud-vest
s-a predat necondiţionat în faţa forţelor
sin Africa de Sud,ruşii au reuşit într-un sfârşit 
să-l oprească pentru o vreme pe Mackensen,
dar au şi înfrânt armata imperială austro-ungară, 
britanicii au apărat cu succes sultanatul
Lahej de la Marea Roşie, iar pe coasta Mării Negre, 
la Trebizonda, genocidul armenilor a continuat.
Lahej de la Marea Roşie, iar pe coasta Mării Negre, 
la Trebizonda, genocidul armenilor a continuat.
Voi începe cu câteva cifre, iar episodul de azi va fi
oarecum mai tehnic.
Voi începe cu câteva cifre, iar episodul de azi va fi
oarecum mai tehnic.
Germanii au anunţat că în luna iunie (luna trecută), 
pe frontul de est de la marea Baltică

Spanish: 
desde el báltico hasta el Pilica, habían tomado 25.595 prisioneros rusos, y en el escenario suroriental
desde Pilica a Bukovina, 140.650. El comando general austro-húngaro reportó
haber tomado 194.000 prisioneros durante el mismo período, lo que es un total de 360.245 rusos
tomados prisioneros... en un mes. De esos hombres, 1.051 eran oficiales. También tomaron 180
cañones y 684 ametralladoras. Rusia estaba en grandes problemas. De hecho, en el día 16 en Petrogrado,
el nuevo ministro ruso de Guerra, Alexei Polivanov, declaró en una reunión del consejo de ministros,
"Considero mi deber declarar al consejo que el país está en peligro. Dónde
terminará nuestra retirada, sólo Dios sabe."
Quiero que miremos la disposición de las tropas rusas ahora, dado que no hemos realmente
hecho eso y puede hacerse un poco complicado. Se veían así.

Romanian: 
până la râul Pilica (azi în Polonia), au luat 25.595
 de prizonieri, iar înspre sud, de la râul Pilica
până în Bucovina, au luat 140.650 de prizonieri.
Statul major austro-ungar a raportat
capturarea a 194.000 de prizonieri în aceeaşi perioadă,
deci un total de 360.245 de prizonieri ruşi
într-o singură lună. Dintre aceştia 1.051 erau ofiţeri.
Au mai capturat 180 de tunuri de calibru mare
şi 684 de mitraliere. Aşadar Rusia avea mari probleme.
De fapt, pe data de 16, la Petrograd,
noul ministru de război Alexei Polivanov 
a declarat la o şedinţă a consiliului de miniştri:
"Consider că e de datoria mea să spun consiliului 
că ţara noastră este în pericol."
"Numai Dumnezeu ştie unde se va opri
retragerea noastră."
Să ne uităm acum un pic la 
dispunerea armatei ruse,
deoarece n-am făcut-o şi se pot naşte confuzii.
Astfel avem:

Czech: 
zajali na východní frontě od Baltského moře
k řece Pilici 25 595 ruských vojáků
a na jihovýchodní frontě od Pilici
k Bukovině zajali 140 650 vojáků.
Rakousko-uherský štáb ohlásil 
za stejné období zajetí 194 000 Rusů,
takže do zajetí padlo 360 245 Rusů...
během jediného měsíce.
Z toho bylo 1 051 důstojníků.
Do nepřátelských rukou padlo 
také 180 těžkých děl a 684 kulometů.
Rusko bylo v pořádné louži.
Nový ministr války Alexei Polivanov
prohlásil 16. července v Petrohradu zasedání vlády:
"Je mojí povinností oznámit vám, 
že naše země je v nebezpečí.
Kde skončí náš ústup ví jen Bůh."
Chci se teď zaměřit na rozložení ruských vojsk,
protože jsme to ještě neprobírali
a někdy to může být matoucí.
Bylo to takto.

English: 
the Baltic to the Pilica, they’d taken 25,595
Russian prisoners, and in the Southeastern
Theater from the Pilica to Bukovina, 140,650.
The Austro-Hungarian general staff reported
taking 194,000 prisoners during that same
period, so that’s a total of 360,245 Russian
prisoners taken... in one month. Of those
men, 1,051 were officers. They also took 180
big guns and 684 machine guns. Russia was
in big trouble. In fact, on the 16th in Petrograd,
the new Russian Minister of War Alexei Polivanov
declared at a meeting of the council of ministers,
“I consider it my duty to declare to the
council that the country is in danger. Where
our retreat will end, only God knows.”
I want to look at the disposition of the Russian
troops now, since we haven’t really done
that and it might get confusing at times.
They looked like this.

English: 
The Russian 5th Army under General Plehve
held the line from Riga to Kovno. The 10th
Army under General Radkevich from Kovno to
Osovets, and the 12th Army led by General
Churin and including Siberian Corps, from
Osovets to the Orzhits River.
From there, General Litvinov held the line
down to the Lower Vistula River, and from
there, the 2nd Army under General Smirnov
in Warsaw, held it to Guru Kalvariya. General
Evert, stationed at Ivangorod, held the front
with the 4th army from northwest of the city
to about 16km south of Lublin. The 3rd army
under General Lesh held it from there to south
of Chelm. The 13th army under General Gorbatovskiy
from there to Vladimir-Volynsk.
General Brusilov and his 8th Army held the
line from northeast of Sokal to west of Solotschiv.
The 11th army under General Shcherbachev from
there to Nyzhniv, and finally, the Russian
9th army under General Lechitskiy from there
to Khotin.
That is one hell of a front line, and it was
going to get messy. This week on July 14th,

Spanish: 
El 5to Ejército ruso del General Plehve mantenía la línea desde Riga hasta Kovno. El 10mo Ejército
del General Radkevich, desde Kovno hasta Osovets, y el 12avo Ejército comandado por el General
Churin y que incluía las fuerzas siberianas, desde Osovets al río Orzhits.
Desde allí, el General Litvinov mantenía la línea hacia el sur hasta la parte inferior del Río Vístula, y de
allí, el 2do Ejército del general Smirnov en Varsovia, mantenía la línea hasta Guru Kalvariya.
El General Evert, estacionado en Ivangorod, mantenía el frente con el 4to Ejército desde el noroeste de la ciudad
hasta alrededor de 16 km al sur de Lublin. El 3er Ejército del General Lesh lo mantenía desde allí hasta
el sur de Chelm. El 13er  Ejército del General Gorbatovskiy, desde allí a Vladimir-Volynsk.
El General Brusilov y su 8vo Ejército mantenía la línea desde el noroeste de Sokal al este de Solotschiv.
El 11vo Ejército del General Shcherbachev,desde allí a Nyzhniv, y finalmente
el 9no Ejército ruso del General Lechitskiy, desde allí a Khotin.
Era un inmenso frente y se iba a desordenar aún más. Esta semana, el 14 de Julio,

Czech: 
Ruská pátá armáda pod velením 
generála Plehva držela linii od Rigy po Kaunas.
Desátá armáda generála Radkeviče 
byla mezi Kaunasem a Osowiecem,
a dvanáctá armáda generála Churina
spolu se sibiřskými jednotkami
byla mezi Osowiecem a řekou Orzhits.
Odtud držel linii k řece Visle generál Litvinov
a pod ním druhá armáda generála Smirnova
sídlícího ve Varšavě držela Guru Kalvariya.
Generál Evert se základnou v Ivangorodu
držel s čtvrtou armádou frontu severozápadně od města
až asi 16 kilometrů jižně od Lublinu.
Třetí armáda generála Leshe se odtamtud držela
až dále na jih od Chełmu.
Třináctá armáda pod generálem Gorbačovskym 
byla mezi Vladimirem a Volynskem.
Generál Brusilov a jeho osmá armáda 
držely frontu od Sokalu k Solotschivu.
Jedenáctá armáda generála Ščerbačeva
sahala k městu Nyzhniv
a konečně ruská devátá armáda 
generála Lechitskiho končila u města Chotyn.
Tomu říkám frontová linie 
a za chvíli v ní bude pěkný binec.

Romanian: 
Armata a 5-a condusă de generalul Plehve ţinea
frontul de la Riga până la Kovno (Kaunas, în Lituania);
Armata a 10-a a generalului Radkevich era dispusă de la
Kovno până la Osovets (azi în Polonia);
Armata a 12-a (gen. Churin), inclusiv Corpul siberian,
de la Osovets până la râul Orzhits.
De aici, gen. Litvinov ţinea frontul până pe 
cursul inferior al Vistulei,
iar de aici Armata a 2-a (gen. Smirnov) cu centrul
 în Varşovia până la Guru Kalvariya
Generalul Evert cu centrul la Ivangorod comanda
Armata a 4-a din nord-vestul oraşului până
la circa 16 kilometri de Lublin (Polonia).Armata a 3-a a
generalului Lesh continua de acolo până la
sud de Chelm. Armata a 13-a a generalului Gorbatovskiy
se întindea de acolo până la Vladimir-Volynsk (Ucraina).
Generalul Brusilov şi Armata a 8-a ţinea frontul de la
nord-est de Sokal până la vest de Solotschiv.
Armata a 11-a (gen. Shcherbachev) de acolo până
 la Nyzhniv şi, în sfârşit,
Armata a 9-a a generalului Lechitskiy până
la Hotin, în Bucovina.
Un front mult prea lung şi care va deveni foarte
problematic deoarece săptămâna asta,

Spanish: 
una gran ofensiva alemana diseñada para atacar toda la zona entre el Báltico y Bukovina da comienzo.
Los alemanes se mueven hacia Riga -un grupo hacia Kovno y otro hacia Shavil.
Ahora, algo para recordar acá es que las tropas Austro-Germanas más al sur,
que habían estado peleando en la ofensiva de Gorlice-Tarnow desde el 1 de Mayo, y conquistando un gran
territorio a los rusos, habían sido detenidas la semana pasada. Tomaron algún tiempo para recuperarse
y estaban de vuelta en la acción esta semana.
En el sur los austriacos cruzaron el río Dniester en Bukovina. Más al norte, los rusos
retrocedieron en Polonia hacia el río Naver y el 15 de Julio los alemanes anunciaron
la ocupación de la ciudad de Przasnysz. Más de 20.000 prisioneros rusos fueron tomados
en unos pocos días. Mientras, el general Mackensen, el hombre detrás de Gorlice-Tarnow, tenía a su falange
moviéndose, tomando Krasnostav al fin de la semana con 6.370 prisioneros.
Es increíble la cantidad de territorio que los Poderes Centrales habían tomado o reconquistado este verano,

Czech: 
Tento týden 14. července začíná 
velká německá ofenzíva táhnoucí se
od Baltského moře až po Bukovinu.
Němci vyrazí k Rize, 
jedna skupina ke Kaunasu a druhá k Shavilu.
Je důležité si teď uvědomit,
že rakousko-německé jednotky na jihu,
které se účastnily od 1. května
Gorlicko-Tarnowské ofenzívy,
a které Rusy připravily o spoustu území,
byly minulý týden zastaveny.
Vzdaly si nějaký oddechový čas
a tento týden byly zpět v akci.
Na jihu překročili Rakušané
v Bukovině řeku Dněstr.
Dále na severu se Rusové v Polsku
stáhli k řece Narew
a 15. července vstoupili Němci 
do města Przasnysz.
Během pár dnů bylo zajato 
dalších 20 000 Rusů.
Co se týče generála Mackensena, 
muže za Gorlicko-Tarnowskou ofenzívou,
jeho falanga rovněž postupovala kupředu,
dobyla Krasnostav a zajala 6 370 Rusů.
Je ohromné, kolik země Centrální mocnosti
dobyly nebo znovudobyly toto léto,

Romanian: 
pe 14 iulie, o mare ofensivă germană începe pe 
întregul front, de la Marea Baltică până în Bucovina.
Germanii înaintează spre Riga, un grup spre Kaunas 
şi un altul spre Shavil.
De notat că trupele austro-germane dinspre
sud care luptaseră
în ofensiva Gorlice-Tarnow începând cu 1 mai 
şi care cuceriseră mari teritorii de la ruşi,
s-au odihnit săptămâna trecută, 
iar acum erau din nou în acţiune.
s-au odihnit săptămâna trecută, 
iar acum erau din nou în acţiune.
În sud, în Bucovina, austriecii au trecut râul Nistru.
Mai spre nord, în Poloni,
ruşii au fost împinşi spre râul Narev
 şi la 15 iulie germanii au anunţat
ocuparea oraşului Przasnysz. În câteva zile
 încă 20.000 de ruşi au fost făcuţi prizonieri .
Iar generalul Mackensen, artizanul ofensivei 
Gorlice-Tarnov şi-a mutat trupele
pentru a cuceri Krasnostav (azi în Ucraina) la sfârşitul
săptămânii, cu 6.370 de prizonieri bonus.
E uimitoare dimensiunea teritoriilor pe care 
Puterile Centrale le-aucucerit sau recucerit vara asta,

English: 
a great German offensive designed to go all
the way from the Baltic to Bukovina begins.
The Germans move toward Riga- one group toward
Kovno and another toward Shavil.
Now, one thing to remember here is that the
Austro-German troops further south who had
been fighting the Gorlice-Tarnow offensive
since May 1st, and taking huge amounts of
territory from the Russians, had been halted
last week. They took some time to recuperate
and were back in action this week.
In the south The Austrians cross the Dniester
River in Bukovina. Further north, the Russians
fell back in Poland toward the Narev River
as on July 15th, the Germans announced the
occupation of the city of Przasnysz. Over
20,000 more Russian prisoners were taken in
a few days. As for General Mackensen, the
man behind Gorlice-Tarnow, his phalanx was
also moving on, taking Krasnostav at the end
of the week with 6,370 prisoners.
It’s amazing the amount of ground the Central
powers had taken or re-taken this summer,

English: 
but if we look further south, to Gallipoli,
we see one offensive still going nowhere.
There had been plenty of action in June and
July at Cape Helles and this week, British
General Aylmer Hunter-Weston and his French
counterpart Henri Gouraud were going to try
again. This time the British would attack
the Achi Baba Nullah sector supported by both
British and French artillery; meanwhile combined
French and British troops were going to try
to take the Turkish trenches that remained
on the Western bank of Kereves Dere. One attack
to begin at 7:30 AM; the other just before
5 PM. So the first attack began after a preliminary
artillery barrage and as the French and British
secured the first two lines of Turkish trenches,
confusion began to descend. It was because
what looked like the third trench line- the
final objective- turned out to be only about
two feet deep and undiggable so they eventually
had to retire since there was hardly any cover.
The second attack still went off as planned

Spanish: 
pero si miramos más al sur, hacia Gallipoli, vemos una ofensiva que todavía no va a ninguna parte.
Había habido un montón de acción en Junio y Julio en el Cabo Helles y esta semana el general británico
Aylmer Hunter-Weston y su contraparte francesa Henri Gouraud estaban tratando de nuevo.
Esta vez los británicos atacarían el sector de Achi Baba Nullah, apoyados por la
artillería francesa e inglesa; mientras, las tropas combinadas de los franceses e ingleses tratarían de
tomar las trincheras turcas que aún quedaban en el banco occidental de Kereves Dere. Un ataque
empezaría a las 7:30 AM, el otro justo antes de las 5 PM. Así, el primer ataque comenzó después de un bombardeo
preliminar de artillería y mientras los franceses e ingleses aseguraban las primeras dos líneas de trincheras turcas,
la confusión empezó a aparecer. Esto, porque lo que parecía la tercera línea de trincheras - el objetivo
final - era en verdad solo de dos pies de profundidad y era imposible de cavar, así que eventualmente
tuvieron que retirarse debido a que no había forma de cubrirse. El segundo ataque siguió como se había planeado

Romanian: 
dar mai spre sud, la Galipoli, vedem că ofensiva
bate pasul pe loc.
În iunie şi iulie avuseseră loc acţiuni la Capul Helles, 
iar săptămâna aceasta
generalul britanic Aylmer Hunter-Weston şi omologul 
său francez Henri Gouraud vor încerca din nou.
De data sta britanicii vor ataca sectorul 
Achi Baba Nullah sprijiniţi de artileriile
britanică şi franceză. Între timp trupe combinate 
franco-britanice vor încerca să cucerească
tranşeele turceşti încă necucerite de pe maul de vest
al pârâului Kereves Dere. Urma ca un atac
înceapă la 7.30 a.m., iar un al doilea la 5 p.m.
S-a pornit după o pregătire de artilerie
şi britanicii şi francezii au cucerit primele două linii de 
tranşee turceşti, apoi a urmat confuzia:
ceea ce părea a fi o a treia linie de fortificaţii 
(adică obiectivul final) nu era de fapt un tranşeu real,
ci doar un şanţ adânc de jumătate de metru 
şi care nu mai putea fi adâncit.
Prin urmare s-au retras deoarece nu se puteau proteja
de focul inamic.S-a pornit şi al doilea

Czech: 
ale pokud se podíváme na jih na Gallipoli,
tak tam ofenzívy nikam nevedou.
U Cape Helles se v červnu a červenci 
odehrávalo spoustu akce
a tento týden generál Aylmer Hunter-Weston
a jeho francouzský protějšek Henri Gouraud
znovu zavelí k útoku.
Tentokrát Britové zaútočí na Achi Baba
ze sektoru Nullah
za podpory britského
i francouzského dělostřelectva,
zatímco se francouzsko-britské jednotky
pokusí dobýt zákopy na západním břehu Kereves Dere.
Jeden útok začne o půl osmé ráno
a druhý chvíli před pátou hodinou odpolední.
První útok začal po dělostřelecké přípravě
a po obsazení prvních dvou linií zákopů
se na útočníky snesl zmatek.
Protože co vypadalo jako třetí linie zákopů, 
tedy jejich cíl,
se proměnilo v půl metru hluboký zákop,
takže museli ustoupit, 
protože pozice nenabízela žádné krytí.
Druhý útok přesto začal podle plánu
a následoval stejný vzorec.

Spanish: 
bajo el mismo concepto: descargas de artillería, un sangriento ataque contra la resistencia,
confusión cuando la tercera línea de trincheras se descubrió no era la verdadera tercera línea y luego
una retirada y consolidación de lo conquistado en la segunda línea.
El día siguiente vio más ataques y violentos contrataques, con los turcos recibiendo
un total de cerca de 10.000 bajas, mucho más que los aliados, pero ellos podían traer
reservas más fácilmente, por lo que tienes que darte cuenta que a este ritmo de ganar terreno, le tomaría
a los Aliados años para llegar a Achi Baba o Kilid Bahr, los dos principalos objetivos. Acá está
la declaración del Mayor General Egerton sobre los eventos del 12 y 13 de Julio: "esta batalla fue peleada
prematuramente y peor que innecesaria en este momento - digo que fue
cruel y desgastante. Las tropas (...) estaban cansadas y sin energía (...) era bien sabido
por el Alto Mando que grandes refuerzos llegarían desde Inglaterra... ¿no era por lo tanto
obvio que la exhausta guarnición de Helles debió haber recibido un descanso de 15 días? (...)

Romanian: 
atac, conform planificării, şi a fost la fel: pregătire
de artilerie, atacuri sângeroase,
rezistenţă, confuzie când al treilea tranşeu nu era
de fapt tranşeu, iar apoi retragere
şi adăpostire în a doua linie de tranşee.
În ziua următoare vor avea loc alte atacuri şi
 contraatacuri care i-au costat
pe turci aproape 10.000 de oameni morţi şi răniţi,
mult mai mulţi decât aliaţii, dar ei puteau
aduce uşor rezerve în zona de luptă.
În ritmul acesta, ar fi durat ani întregi
până când aliaţii ar fi cucerit Achi Baba sau Kilid Bahr,
principalele obiective. Iată prezentarea
acţiunilor din 12 şi 13 iulie făcută de generalul maior
Granville Egerton:
"luptele au fost începute prematur şi la un moment 
mai mult decât nenecesar."
"Consider că a fost o cruzime şi o risipă. Trupele erau
obosite, în fapt sfârşite. Înaltul comandament ştia"
"că din Anglia sosesc întăriri în număr mare, 
prin urmare nu era evident "
"că garnizoana epuizată de la Capul Helles 
trebuia lăsată să se odihnească ?"

English: 
and it followed the exact same pattern: artillery
barrage, bloody attack against resistance,
confusion when the third trench again turned
out not to be a third trench, and then eventually
a retreat and consolidation at the second
trench line.
The next day saw more attacks and violent
counter attacks and the Turks would take a
total of nearly 10,000 casualties, far more
than the Allies, but they could easily bring
up reserves, so you have to realize that at
this rate of taking territory, it would take
the Allies years to actually take Achi Baba
or Kilid Bahr, two major goals. Here’s Major
General Granville Egerton’s assessment of
the events of July 12th and 13th: “the fighting
of this battle was premature and at the actual
moment worse than unnecessary- I submit that
it was cruel and wasteful. The troops... were
tired and worn out... it was well known to
the higher command that large reinforcements
were arriving from England... was it not therefore
obvious that the exhausted garrison at Helles
should be given a fortnight’s respite?...

Czech: 
Dělostřelecká příprava, krvavý útok,
zmatek, když třetí zákop 
opět nebyl třetím zákopem,
a poté ústup a zakopání se 
na druhé linii zákopů.
Další den byl svědkem dalších útoků
a zuřivých protiútoků,
které Osmany stály 10 000 vojáků,
což bylo více ztrát než na straně Spojenců,
ale Turci mohli snadno přivést zálohy, 
takže je třeba si uvědomit,
že za současného tempa potrvá Spojencům
roky dobýt Achi Babu nebo Kilid Bahr,
což byly dva hlavní cíle.
Tady je zhodnocení generála Granvilla Egertona
událostí 12. a 13. července:
"Zahájení bitvy bylo ukvapené 
a v současné chvíli naprosto zbytečné.
Podle mě bylo kruté a marné.
Jednotky byly unavené.
Vrchní velení vědělo, 
že z Anglie připlouvají posily.
Nevědělo tedy, že vyčerpaní vojáci
na Hellesu měli dostat chvíli klidu?

Spanish: 
si la concepción de la batalla fue equivocada, la táctica de la acción fue aún peor.
La división del ataque (...) fue totalmente inicua."
Fue, simplemente, un desperdicio de vidas. Incluso el General Hunter-Weston
no estaría allí mucho tiempo más. Empezó a sufrir los efectos del calor y fue
llevado de vuelta a casa pronto. Puede haber tenido serios problemas como general pero realmente
la responsabilidad por los infaustos e innecesarios ataques en Helles en Junio y Julio
estuvo en el general a mando de toda la operación, el General Sir Ian Hamilton. Acá hay una pequeña muestra
que nos habla acerca de lo que los hombres pensaban sobre los ataques: dos veces durante Julio, las fuerzas británicas
rehusaron avanzar hacia Gallipoli.
Pero esta semana los británicos habían de hecho tomado dos líneas de trincheras, a un costo de miles
de hombres. Esto no podía continuar; era un empate técnico. Y no el único,
puesto que el empate interminable del Frente Occidental continuaba.
En Bélgica, los alemanes atacaron el canal Yser, con fuertes pérdidas y fracasando

Czech: 
Jestliže koncepte bitev byla špatná,
potom jejich taktika byla ještě horší.
Rozdělení útoku bylo naprosto bezbožné."
Jednoduše řečeno to bylo mrhání životy.
Dokonce ani generál Hunter-Weston
na Gallipoli dlouho nezůstane.
Začaly se projevovat příznaky úpalu
a za chvíli byl evakuován domů.
Jako generál měl několik vážných nedostatků,
ale celková zodpovědnost 
za předem prohrané a zbytečné útoky na Hellesu
během června a července 
leží v rukou toho nejvyššího,
generála Iana Hamiltona.
Tady je malá poznámka, která vám řekne,
co si vojáci o útocích mysleli:
dvakrát během července 
odmítli Britové na Gallipoli vyrazit do útoku.
Tento týden sice Britové obsadili 
dvě linie zákopů, ale za cenu tisíců životů.
Takhle to pokračovat nemohlo.
Byl to pat.
A nebyl jediný, 
protože nekonečný pat na západě pokračoval.
V Belgii Němci zaútočili na řeku Ieperlee,
utrpěli těžké ztráty a levý břeh znovu nedobyli.

English: 
if the conception of the battle was wrong
the tactics of the action were worse. The
division of the attack... was positively wicked.”
It was, quite simply, a waste of lives. Even
General Hunter-Weston himself wouldn’t be
there for much longer, actually. He began
to suffer the effects of heat stroke and was
evacuated home soon after. He may have had
serious flaws as a general but really the
overall responsibility for the doomed and
pointless attacks at Helles in June and July
lay with the man in overall command, General
Sir Ian Hamilton. Here’s a little side note
that tells you what the men thought of the
attacks: twice during July, British forces
refused to advance at Gallipoli.
But this week the British had indeed taken
two trench lines, but at a cost of thousands
of men. That couldn’t realistically continue;
it was a stalemate. And not the only one,
as the endless stalemate of the Western Front
continued.
Up in Belgium, the Germans attacked on the
Yser canal, taking heavy losses and failing

Romanian: 
"Dacă planul bătăliei a fost greşit, 
atunci aplicarea tactică a acestuia a fost şi mai greşită."
"Fragmentarea tacului a fost 
cu adevărat condamnabilă."
Simplu spus, a fost o risipă de vieţi.
De fapt nici generalul Hunter-Weston nu
va mai rămâne acolo multă vreme. 
A fost doborât de căldură şi a fost evacuat
curând după aceea. Poate că el avea oarece
minusuri ca general, dar responsabilitatea
atacurilor eşuate şi fără rost de la Capul Helles 
din iunie şi iulie o avea
cel care deţinea comanda supremă acolo, 
generalul Sir Ian Hamilton. Iată o informaţie
care ne arată cam ce gândeau oamenii  despre aceste
atacuri: în iulie, forţele britanice au refuzat de două ori
să atace la Galipoli.
Dar săptămâna asta britanicii au cucerit două tranşee,
însă cu preţul a mii de oameni.
Aşa ceva nu putea să continue. Era o remiză.
Şi nu era singura. Pe frontul de vest era la fel.
Aşa ceva nu putea să continue. Era o remiză.
Şi nu era singura. Pe frontul de vest era la fel.
În Belgia germanii au atacat de-a lungul canalului Yser,
suferind mari pierderi şi

English: 
again to capture the left bank. At the other
end of the front, Kaiser Wilhelm’s son Crown
Prince Wilhelm’s forces were again stopped
in the Argonne, but a new attack captures
the French line at Vienne-le-chateau and the
heights of La Fille Morte.
And here are a few notes to round out the
week:
Venice was bombed for a fourth time by Austrian
airplanes on the 11th; on the 14th Montenegrins
hold off an Austrian attack at Grahovo, and
on the 11th, the Turkish interior ministry
instructs that depopulated Armenian villages
be settled with Muslim immigrants. Also this
week the German government took control of
the German coal industry, and in Britain the
national registration bill passed the House
of Lords.
And that was the week. The Germans beginning
a new offensive in the north, while they and
their allies mercilessly continue an old one
in the south, The British, French, and Turks
losing thousand of men basically for nothing
at Gallipoli, the Belgians holding off the
Germans, but the French not faring quite so
well.
But however bad things were at Gallipoli,
they were nothing compared to what was happening

Spanish: 
nuevamente en capturar el banco izquierdo. Al otro lado del frente,  el hijo del Kaiser Wilhelm,
el Príncipe Wilhelm, y sus tropas fueron detenidos de nuevo en la Argonne, pero un nuevo ataque
logra capturar la línea francesa en Vienne-le-chateau y en las alturas de La Fille Morte.
Y acá hay algunos hechos para redondear la semana:
Venecia fue bombardeada por cuarta vez por aviones austriacos el día 11, en el día 14 los montenegrinos
rechazaron un ataque austriaco en Grahovo, y en el día 11 el ministro del interior turco
ordenó que las villas abandonadas por los armenios fuesen ocupadas por inmigrantes musulmanes. También
esta semana el gobierno alemán tomó el control de la industria del carbón del país, y en Inglaterra
la ley de Registro Nacional fue aprobada en la Cámara de los Lords.
Y eso fue esta semana. Los alemanes comenzando una nueva ofensiva en el norte, mientras
ellos y sus aliados continúan la anterior en el sur. Los británicos, franceses y turcos
pierden miles de hombres básicamente por nada en Gallipoli. Los belgas resisten a
los alemanes pero los franceses no logran la misma eficacia.
Pero sin importar lo malo que eran las cosas en Gallipoli, seguían siendo nada comparado con lo que sucedía

Czech: 
Na druhém konci fronty byl v Argonne
znovu zastaven korunní princ Vilém,
ale jiné útoky obsadily francouzské pozice
u Vienne-le-chateau a výšiny u La Fille Morte.
A ještě několik poznámek na konec týdne.
11. července byly Benátky počtvrté 
bombardovány rakouskými letadly.
14. července zadržela Černá Hora 
rakouský útok na Bosansko Grahovo
a 11. července nařídil turecký ministr vnitra osídlení
vylidněných arménských vesnic muslimskými imigranty.
Tento týden rovněž německá vláda 
převzala moc nad německým uhelným průmyslem
a v Británii prošel zákon o podržení plánovaných voleb.
A jsme na konci týdne.
Němci začínají na severu novou ofenzívu,
zatímco jejich spojenci pokračují v té jižní.
Britové, Francouzi a Turci ztrácí 
na Gallipoli prakticky pro nic tisíce mužů.
Belgičané zadržují Němce,
a Francouzi ztrácí území.
Jakkoliv byla situace na Gallipoli špatná,
bylo to nic proti tomu, co se děje Rusům.

Romanian: 
fără a reuşi să cucerească malul stâng.
La celălalt capăt al frontului, fiul Kaiserului Wilhelm,
prinţul moştenitor Wilhelm şi-a condus forţele 
care au fost oprite la Argonne, dar un nou atac
a dus la cucerirea liniilor franceze de la Vienne 
le Chateau şi de pe înălţimile de la La Fille Morte.
Acum câteva note ca să 
încheiem săptămâna:
Veneţia a fost bombardată pentru a patra oară
de avioane austriece pe data de 11.
Pe 14 muntenegrenii au oprit atacurile austriece la 
Grahovo, iar pe 11 ministrul turc de interne
a dispus ca satele armene depopulate să fie 
colonizate cu imigranţi musulmani.
Tot săptămâna asta guvernul german a preluat 
controlul asupra industriei germane a cărbunelui,
iar în Marea Britanie alegerile
 s-au amânat pe durata războiului.
Şi asta a fost săptămâna. Germanii încep 
o nouă ofensivă în nord în vreme ce împreună
cu aliaţii lor o continuă pe cea veche din sud. Britanicii, 
francezii şi turcii pierd
mii de oameni fără nici un câştig la Galipoli.
Belgienii îi resping pe germani,
dar francezii nu au aceleaşi succese.
Dar oricât de rău ar merge lucrurile la Galipoli,
nu se compară cu ce li se întâmpla ruşilor.

Czech: 
Nejen, že za jediný měsíc 
padlo do nepřátelského zajetí 400 000 mužů,
a když připočítám mrtvé a zraněné,
tak ruské ztráty
na začátku roku 1915 dosáhly milionu.
Jen důstojníků ztratili v roce 1914 více, 
než s kolika šli do války.
Podle jednoho zdroje o 50 % více.
Kdo je nahradí? 
Kdo povede a inspiruje vojáky?
Povýšení z řad vojáků bylo často kontraproduktivní,
protože polovina mužů byla negramotných.
Mnoho vzdělaných lidí doma mělo odklady.
A poddůstojníků bylo ještě méně.
Zoufalý nedostatek vojáků znamenal,
že noví budou přicházet beze zbraní 
po dvou nebo třech týdnech tréninku,
a že ani vojáci zajatí nepřítelem 
ani jejich vybavení nebude plně nahrazeno.
Rusko mělo miliony mužů a skoro nekonečnou zemi,
ale bude to stačit?

Romanian: 
Şi nu e vorba de a pierde aproape 400.000 de oameni 
ca prizonieri într-o lună.
Asta nu include morţii şi răniţii. Pierderile ruşilor 
au trecut de un milion la începutul lui 1915.
Numai numărul de ofiţeri pierduţi până la sfârşitul
 lui 1914 era mai mare decât numărul total
de ofiţeri de la începutul războiului. Unii istorici spun 
că era cu 50% mai mare. Cine-i va înlocui ?
Cine va conduce şi va îmbărbăta soldaţii
de rând ? Promovarea de ofiţeri din rândul
gradaţilor era contraproductivă de vreme ce mai mult de jumătate din oameni erau analfabeţi.
Mulţi din cei cu oarecare educaţie erau scutiţi de 
serviciul militar. Subofiţeri erau şi mai puţini.
Necesarul de trupe făcea ca cei trimişi pe front 
să aibe doar două sau trei săptămâni
de instrucţie şi asta fără arme. Iar cei luaţi prizonieri
erau luaţi cu tot cu echipamentul lor
şi acesta nu putea fi înlocuit. 
Rusia avea milioane de oameni şi un teritoriu nesfârşit,
dar va fi asta suficient ? 
Şi câte milioane de oameni vor mai fi pierduţi

English: 
to the Russians. I mean, not just losing close
to 400,000 troops as prisoners in a month-
and that’s not the dead or wounded- Russian
casualties had topped a million in early 1915.
Just the officer losses by the end of 1914
were greater than the number of total officers
at the beginning of the war. One source says
50 percent more. Who was going to replace
them? Who was going to lead or inspire the
troops? Promotion from within the ranks was
often counter-productive since over half the
troops were illiterate. Many at home who had
the education got deferments. There were even
fewer Non-commissioned officers. The desperate
need for replacement troops meant that loads
of new soldiers arrived after two or three
weeks training without weapons, and all of
those prisoners being taken by the enemy meant
vital equipment being taken by the enemy that
wasn’t replaced. Russia had millions of
men and almost endless land, but would that
be enough? And how many millions of men must

Spanish: 
a los rusos. Quiero decir, no solo la pérdida de 400.000 hombres como prisioneros en un mes,
-sin contar muertos y heridos, que ya habían llegado a un millón en el comienzo de 1915.
Tan solo las bajas de oficiales hacia fines de 1914 eran más grandes que el número total de oficiales
al comienzo de la guerra. Una fuente dice que un 50% más. ¿Quién iba a reemplazarlos
¿Quién iba a guiar o inspirar a las tropas? Los ascensos dentro del ejército eran
a menudo contraproducentes ya que más de la mitad de los hombres eran analfabetos. Muchos de los que estaban en casa,
que tenían educación, se habían excusado de participar. Habían incluso menos oficiales No-comisionados.
La necesidad desesperada por tropas de reemplazo significaba que los nuevos soldados llegaban tras dos o tres
semanas entrenando sin armas y todos los prisioneros que caían en manos del enemigo
significaba que había también equipos vitales tomados por el enemigo que no estaban siendo reemplazados. Rusia tenía millones
de hombres y un territorio casi infinito, pero sería suficiente? Y, ¿cuántos millones más de hombres

Spanish: 
deberían perderse antes de que los alemanes y austriacos pudieran ser detenidos? Y con Alemania iniciando
una nueva y ambiciosa ofensiva, solo podía ponerse peor. En este punto de la guerra, estamos viendo
muerte y destrucción a una escala nunca antes imaginada.
Pero no hay que sacar conclusiones erradas acá- los rusos ciertamente no eran incapaces.
En Febrero del mismo año eran los austriacos los que estaban asustados con los rusos invadiendo su país.
¿Quién habría de pensar que los rusos estaban mejor preparados para la guerra de montaña en el invierno?
Revisa cómo anduvo eso acá en nuestro episodio de la semana 29.
Nuestro seguidor de Patreon de la semana es Matthew Hartshorne! Si quieres ayudar a nuestro show
a producir más increíbles especiales, apóyanos en Patreon!.
Y por una mirada tras bambalinas de nuestro show, puedes unirte a nuestra siempre creciente
comunidad de Facebook! No olvides suscribirte, nos vemos en la próxima!

English: 
be lost before the Germans and Austrians could
be stopped? And with Germany launching a new
ambitious offensive it would only get worse.
By this point in the war, we were now looking
at death and destruction on a scale never
before imagined.
But don’t get the wrong picture here - the
Russians were certainly not incapable of anything.
Just in February the Austrians were afraid
the Russians were invading the homeland. Who
knew that the Russians were better prepared
for mountain warafare in winter? Check out
how that went right here in our episode from
Week 29, right here.
Our Patreon supporter of the week is Matthew
Hartshorne! If you want to help our show to
produce more awesome specials, support us
on Patreon!
And for a glimpse behind the scenes of our
show, you can join our ever growing Facebook
community! Don't forget to subscribe, see you next time.

Czech: 
A kolik milionů mužů padne, 
než budou Němci a Rakušané zastaveni?
A s novou německou ofenzívou 
se všechno jen zhorší.
V tomto bodě války vidíme smrt a destrukci
v měřítku dosud neviděném.
Ale nechápejte to špatně,
Rusové nebyli ani zdaleka neschopní.
Ještě v únoru se Rakušané obávali, 
že Rusové vpadnou do jejich domoviny.
Kdo jen tušil, že Rusové byli 
na zimní boj v horách lépe připraveni?
Podívejte se na tuto epizodu 
z 29. týdne války.
Patr(e)onem týdne je Matthew Hartshorne.
Diky Matthewe.
Jestli chcete vidět více speciálních epizod,
podpořte nás na Patreonu.
A jestli se chcete podívat do zákulisí, 
přidejte se k naší rostoucí komunitě na Facebooku.
Nezapomeňte nás odebírat 
a uvidíme se za týden.

Romanian: 
înainte ca germanii şi austriecii să poată fi opriţi ?
Şi noua ofensivă germană va înrăutăţi lucrurile.
Deja în acest război avem de a face cu moarte 
şi distrugere pe o scară
ce înainte nici nu putea fi imaginată.
Dar nu vă lăsaţi înşelaţi.
Ruşii nu erau la capătul puterilor lor.
Cu câteva luni în urmă, în februarie, austriecii se temeau
că ruşii le vor invada teritoriul.
Cine ar fi ştiut că ruşii sunt mai bine pregătiţi
 pentru războiul de iarnă în munţi ?
Vedeţi aici episodul din săptămâna 29 
despre asta.
Suporterul săptămânii de pe Patreon 
este Matthew Hartshorne. Ne puteţi ajuta
prin donaţii pe Patreon.
Şi pentru imagini de la filmări ne găsiţi pe Facebook.
Abonaţi-vă !
Ne vedem săptămâna viitoare.
