Bona hora! Avui des de la Biblioteca de Figueres
us volem recomenar
"Stabat mater" d'Antonio Tarantino:
traducció d'Albert Terribas, edita Arola i
publica Teatre Nacional de Catalunya.
Antonio Tarantino nascut a Bolzano a l'any 1938
va morir aquest darrer mes d'abril
a Torí a causa de la COVID-19.
Tarantino va ser un pintor però
a partir dels 56 anys un gran dramaturg,
un autor realment fascinant.
El seu enginy t’empeny cap allò inescrutable
i et conquereix amb eines que t’increpen i et fan obrir els ulls,
i et fan treure fum del cap.
És un llaurador de paraules; que construeix un llenguatge propi, penetrant
i feridor per expressar els grans conflictes de la humanitat.
Posa sobre la taula la col·lisió personal; com aquest xoc provoca una manera de fer amb els altres.
Un incendi verbalitzant, amb reiteracions, moltes reiteracions,
que inicialment et confonen però van donant cos
a una pertorbació que ens incomoda però ens evidencia, el caos,
el patiment que suposa la pèrdua d’un fill que ha estat detingut per la policia encausat de terrorista.
Una mare prostituta que ens encomana el seu dolor esgarrifós.
Aquestes son algunes de les coses que trobem a "Stabat Mater",
una primera part de la tetralogia de la cura, dels quatre actes profans de Tarantino,
juntament amb "La passió segons Sant Joan", "Els vespres de la beata verge" i "Lluentons".
He pogut veure les posades en escena de "Stabat Mater" al TNC, un monòleg interpretat per una Montse Esteve brillant, commovedora i espectacular.
I "Els vespres de la beata verge" la posada en escena que va fer el Teatre Akadèmia, protagonitzat per l’Oriol Genis,
esplèndida interpretació, una interpretació que  descabdella sentiments, un brogir que encomana a la reflexió. Un Oriol com sempre genial.
Us recomano llegir el "Teatre reunit" que ha publicat fa poc el TNC d’aquest autor,
d'Antonio Tarantino
I si teniu ocasió, si ens escau, si podem anar al teatre finalment, veure qualsevol posada en escena de les obres d’aquest autor extraordinari.
Llegiu Antonio Tarantino!
No us deixarà indiferents.
