
Spanish: 
Buenos días, John.
No voy a decir soy un mal escritor,
Creo que soy un escritor bastante bueno.
Pero diré que generalmente escribo mejor cuando no estoy haciendo lo que las personas consideran escribir.
No me interesa mucho la metáfora ni en la prosa ni un estilo hermoso.
Por lo menos no para sí.
No tiendo a pensar en como las palabras suenan más allá del ritmo.
Generalmente me esfuerzo por decir lo máximo con la menor cantidad de palabras
y por comunicar cosas complicadas lo más sencillamente posible
y generalmente, eso me funciona muy bien.
Pero a veces, hay cosas que no pueden ser dichas en esa forma
que a menudo me deja incapaz de comunicar eficazmente
las cosas que me parecen más importantes.
Mi perro murió.
Le dió cáncer,
osteosarcoma, que es muy común en los galgos.
Nadie sabe por qué.
Casi siempre hace metástasis inmediata en los pulmones
y el único tratamiento es la amputación, que es dolorosa y de corto plazo.
Muchos dueños de perros únicamente deciden manejar el dolor

Danish: 
Godmorgen John.
Jeg vil ikke sige at jeg er en dårlig forfatter,
jeg synes jeg er en temmelig god forfatter.
Dog vil jeg sige, at jeg, for det meste, skriver bedst når jeg laver noget andet end hvad folk kalder "at skrive".
Jeg er ikke interesseret i metaforer eller lyrik eller smukt sprogbrug.
I hvert fald ikke for deres egen skyld.
Oftest tænker jeg ikke på hvordan ord lyder udover deres rytme.
For det meste stræber jeg efter at sige mest med færrest ord
og at kommunikere komplicerede ting, så simpelt som muligt
det tjener mig ofte godt.
Men fra tid til anden er der ting der ikke kan siges på denne måde
hvilket gør, at jeg ikke effektivt kan kommunikere
de ting, som jeg føler er mest vigtige.
Min hund døde.
Hun fik kræft,
osteosarcoma, som er meget almindeligt i greyhounds.
Ingen ved hvorfor.
Det spreder sig næsten altid til lungerne
og den eneste behandling er amputering, som er smertefuldt og kort-sigtet.
Mange hundeejere vælger simpelthen at holde smerten nede

Portuguese: 
Bom dia, John.
Não vou dizer que eu sou um mal escritor
Eu acho que sou um bom escritor.
Mas eu diria que eu geralmente escrevo melhor quando não estou fazendo o que as pessoas consideram 'escrever'.
Não tenho interesse em metáforas,  lirismo ou em bela linguagem.
Pelo menos não por causa delas próprias.
Eu não costumo pensar em como as palavras soam além do ritmo.
Eu tento dizer o máximo com o menor número de palavras
e comunicar coisas complicadas da maneira mais simples possível
e geralmente isto não me falha.
Mas às vezes, há coisas que não podem ser ditas desta forma
o que com frequência me deixa incapaz de me comunicar efetivamente
as coisas que sinto que são as mais importantes.
Minha cachorra morreu.
Ela teve câncer,
osteosarcoma, que é bastante comum na raça greyhound.
Ninguém sabe porquê.
Ele quase sempre se espalha imediatamente para os pulmões
e o único tratamento é uma amputação, que é dolorosa e de pouca duração.
Muitos donos de cães preferem controlar a dor

English: 
Good morning, John.
I'm not going to say I'm a bad writer,
I think I'm a pretty good writer.
But I will say that I generally write my best stuff when I'm not doing what people consider writing.
I'm not that interested in metaphor or lyricism or beautiful language.
At least not for their own sakes.
I don't tend to think about how words sound beyond rhythm.
I mostly strive to say the most with the least number of words
and to communicate complicated things as simply as possible
and usually that serves me very well.
But sometimes, there are just things that can't be said that way
which often leaves me unable to communicate effectively
the things that I feel are most important.
My dog died.
She got cancer,
osteosarcoma, which is very common in greyhounds.
Nobody knows why.
It almost always metastasises immediately to the lungs
and the only treatment is amputation, which is painful and short-term.
Many dog owners choose to simply manage the pain

Norwegian: 
God morgen, John.
Jeg skal ikke si jeg er en dårlig skribent,
jeg tror jeg er en temmelig god skribent.
Men jeg vil si at jeg generelt skriver mine beste tekster når jeg ikke gjør hva folk tenker på som skriving.
Jeg er ikke så interessert i metaforer 
eller lyrikk eller vakkert språk.
Hvertfall ikke for deres egen skyld
Jeg pleier ikke tenke over hvordan ord 
høres ut hinsides rytme.
Jeg prøver som oftes å si mest mulig
 med minst mulig ord,
og å formidle kompliserte ting på en enklest mulig måte,
og det passer med vanligvis bra.
Men noen ganger er det bare ting 
som ikke kan sies på den måten
noe som ofte gjør at jeg ikke kan kommunisere effektivt
de tingen som jeg føler er viktigst.
Hunden min døde
Hun fikk kreft,
osteosarcoma, som er veldig vanlig i greyhounds.
Ingen vet hvorfor
Det metastaserer nesten alltid med engang til lungene
og den eneste behandlingen er amputasjon,
som er veldig smertefullt og kortsiktig.
Mange hundeeiere velger å kontrollere smerten,

French: 
Bonjour, John.
Je ne vais pas dire que je suis un mauvais écrivain,
je pense que je suis un plutôt bon écrivain.
Mais je dirais que j'écris généralement mes meilleurs textes
quand je ne fais pas ce que les gens considèrent comme écrire.
Je ne suis pas tellement intéressé par la métaphore, le lyrisme ou le beau langage,
du moins, pas pour ce qu'ils sont.
Je n'ai pas tendance à réfléchir à comment sonnent les mots au-delà du rythme.
J'essaie généralement de dire le maximum avec le moins de mots possible
et de communiquer des choses compliquées aussi simplement que possible
et d'habitude, ça me va très bien.
Mais quelques fois, il y a juste des choses qui ne peuvent pas être dites de cette façon
ce qui me laisse souvent incapable de communiquer correctement
les choses qui sont selon moi les plus importantes.
Mon chien est mort.
Elle avait un cancer,
l'ostéosarcome, ce qui est très commun chez les lévriers.
Personne ne sait pourquoi.
Ce sont généralement des métastases  qui vont directement aux poumons,
et le seul et unique traitement est l'amputation, qui est douloureuse et une solution à court terme.
Beaucoup de maîtres choisissent simplement de gérer la douleur,

English: 
which is what we did.
And now I'm very sad.
I'm sad in a weird way, where I will forget why I'm sad while still being sad
and I will think: 'Why am I so sad?'
and then I will remember and feel guilty for having forgotten.
I'm sad in a way where sometimes I won't even have thoughts,
I will only have sadness and my mind will interject and ask:
'Why am I crying?' and there will be no reason.
Just the crying.
I don't pretend to have known the mind of my dog.
I will never understand how she thought of me
or how she understood her own life.
Really, all I can know of my dog is the effect that she had on me.
And that, I suppose, somewhat selfishly, is maybe the important thing?
Lemon...
was a dog and she was my dog
and she was special and valuable and amazing
but also not any of those things.
In every way, she was just another dog.
She wasn't a treasure,

Spanish: 
que es lo que hicimos.
Y ahora estoy muy triste.
Estoy triste de una manera extraña, donde olvidaré por qué estoy triste mientras sigo triste
y pensaré: «¿Por qué estoy tan triste?»
y luego voy a recordarlo y me sintiré culpable por haber olvidado.
Estoy triste de una manera donde a veces no tendré pensamientos,
sólo tendré la tristeza y mi mente se interpondrá y preguntará:
«¿Por qué lloro?» y no habrá razón.
Sólo el llanto.
No pretendo haber conocido la mente de mi perro.
Nunca voy a entender lo que ella pensaba sobre mí
o cómo comprendía su propia vida.
Realmente, lo que puedo saber sobre mi perro es el efecto que ella tenía en mí.
Y eso, supongo, un poco egoístamente, ¿es quizás lo importante?
Lemon...
era una perra y ella era mi perra
y ella era especial y apreciada y formidable
pero también ninguna de esas cosas.
En todos los sentidos, ella no era más que otro perro.
No era un tesoro,

French: 
et c'est ce qu'on a fait.
Et maintenant, je suis très triste.
Je suis triste d'une drôle de façon, où je serai encore triste tout en ayant pourtant oublié pourquoi je l'étais,
et je penserai : "Pourquoi suis-je si triste ?"
et ensuite, je me souviendrai et je me sentirai coupable d'avoir oublié.
C'est une tristesse qui parfois me laissera vide de pensées,
il n'y aura que de la tristesse et mon esprit s'exclamera soudain :
"Pourquoi suis-je en train de pleurer ?" et il n'y aura aucune raison.
Juste des pleurs.
Je ne prétends pas avoir connu l'esprit de mon chien.
Je ne comprendrai jamais ce qu'elle pensait de moi
ou comment elle comprenait sa propre vie.
En fait, tout ce que je sais de mon chien c'est l'effet qu'elle a eu sur moi.
Et ça, je suppose, quelque peu égoïstement, que c'est peut-être le plus important ?
Lemon...
était un chien et elle était mon chien
et elle était spéciale et précieuse et incroyable
mais à la fois rien de tout ça.
Au final elle n'était qu'un chien ordinaire.
Elle n'était pas un trésor,

Danish: 
hvilket vi gjorde.
Og nu er jeg meget trist.
Jeg er trist på en mærkelig måde, hvor jeg glemmer hvorfor jeg er trist, mens jeg stadig er trist
og jeg tænker: "Hvorfor er jeg så ked af det?"
Hvorefter jeg husker og føler skyld over at have glemt.
Jeg er trist på en måde hvor jeg ikke engang tænker,
jeg har kun tristhed og mit sind vil træde ind og spørge:
'Hvorfor græder jeg?' og der er ingen grund.
Kun gråden.
Jeg lader ikke som om at jeg har kendt sindet af min hund.
Jeg vil aldrig forstå hvad hun tænkte om mig
eller hvordan hun forstod sit eget liv.
Det eneste jeg virkelig kan vide om min hund er den effekt hun havde på mig.
Det tænker jeg, lidt egoistisk, er måske det vigtigste?
Lemon....
var en hund og hun var min hund
og hun var special og værdifuld og fantastisk,
men også ingen af disse ting.
På alle leder og kanter var hun blot en hund.
Hun var ikke en skat,

Norwegian: 
som er det vi gjorde.
Og nå er jeg veldig lei meg.
Jeg er lei meg på en rar måte, hvor jeg glemmer
hvorfor jeg er trist mens jeg fortsatt er trist
og jeg tenker: "Hvorfor er jeg så lei meg?"
og så husker jeg hvorfor og føler skam for at jeg glemte.
Jeg er trist på en måte hvor jeg noen ganger 
ikke engang har noen tanker,
jeg har bare tristheten og hjernen min 
vil bryte inn og spørre:
"Hvorfor gråter jeg?" og det vil ikke være noen grunn.
Bare gråtingen.
Jeg later ikke som om jeg kjente 
tankene til hunden min.
Jeg vil aldri forstå hva hun tenkte om meg
eller hvordan hun forstod sitt eget liv.
Virkelig, alt jeg kan vite om hunden min 
er hvilken effekt hun har hatt på meg.
Og det, antar jeg litt egoistisk, er kanskje det viktigste?
Lemon...
var en hund, og hun var min hund
og hun var spesiell og verdifull og utrolig,
men også ingen av de tingen.
På alle måter var hun bare en annen hund.
Hun var ingen skatt,

Portuguese: 
e foi o que fizemos.
E agora eu estou muito triste.
Estou triste de uma forma estranha, onde esquecerei o motivo da tristeza, enquanto continuo triste.
e eu vou pensar: 'Por que estou tão triste?'
e então eu irei lembrar, e me sentir culpado por ter esquecido.
Eu estou triste de uma forma que mesmo quando eu não estiver pensando em nada
eu irei ter apenas tristeza, e minha mente irá abruptamente perguntar:
'Por que estou chorando?' e não haverá motivo.
Apenas o choro.
Eu não vou fingir que conhecia a mente da minha cachorra.
Jamais entenderei o que ela pensava de mim
ou como ela entendia sua própria vida.
Na verdade, tudo o que sei sobre minha cachorra é o efeito que ela tinha sobre mim.
E isso, eu suponho, mesmo que seja egoísta, é o que realmente importa?
Lemon...
era um cachorro, e ela era minha cachorra.
e ela era especial, valiosa, e incrível
mas também nenhuma destas coisas.
De cada modo, ela era apenas um cachorro qualquer.
Ela não era uma preciosidade,

French: 
mais elle était mon trésor.
Nous sommes tous tellement dépassés par ce grand monde
et ces personnes grandioses y faisant leur marque,
que nous pensons peut-être que pour avoir de la valeur
nous devons être comme ça.
Même si la marque que l'on fait est sale, laide et facilement effaçable,
on devrait quand même faire cette marque.
Mais, regarde, Lemon était un chien.
Juste un chien ordinaire.
Beaucoup de gens l'aimaient, mais elle n'était qu'un chien.
Mais, bordel, ce qu'elle était importante à mes yeux.
Bordel ce qu'elle a laissé un vide dans mon cœur.
Rien d'autre ne comptait que nous deux.
Et Lemon comptait pour moi.
Les gens me demandaient toujours lorsqu'ils la rencontraient si c'était un chien que nous avions sauvé.
J'étais toujours en quelque sorte mal à l'aise de dire "oui",
même si je pense que c'est techniquement vrai.
Mais ce n'est pas comme si je l'avais adoptée dans un acte de bonté.
Nous avons adopté Lemon parce que nous voulions un chien,
et parce que les lévriers sont de bons chiens.
Ils sont détendus, aimants et adorables.

Spanish: 
pero ella era mi tesoro.
Todos estamos tan atrapados en vivir en un mundo tan grande
con gente demasiado grande dejando su marca,
y quizás creemos que para ser valiosos,
se tiene que ser así.
Incluso si la marca que dejamos está hecha de suciedad, fea y se borra fácilmente,
debemos hacer una marca también.
Pero, mira, Lemon era un perro
Simplemente un perro.
Mucha gente la quería, pero era simplemente un perro.
Pero, maldición, si yo no pensaba que era importante.
Maldición si ella no ha dejado un hueco en mi corazón.
Nada importa, sino el uno al otro.
Y Lemon me importaba.
La gente siempre me preguntaba, al conocer a Lemon, si ella fue rescatada.
Siempre me sentía un poco incómodo al decir que sí,
aunque era técnicamente la verdad.
Pero no fue como si la consiguiera como un acto de buena voluntad.
Adoptamos a Lemon porque queríamos un perro.
y porque los galgos son buenos perros.
Son relajados y cariñosos y adorables.

Danish: 
men hun var min skat.
Vi er alle så optagede af at leve i en så stor verden
med overdimensionerede mennesker der efterlader deres mærke,
og måske tror vi at for at være værdifulde
bliver vi nødt til at være sådan.
Selv hvis vores mærke er lavet af snavs, grimt og let at fjerne,
burde vi lave et mærke alligevel.
Men, altså, Lemon var en hund.
Bare en hund.
Mange mennesker kunne lide hende, men hun var blot en hund.
Men, for helvede, om hun ikke var vigtig.
Fandme om hun ikke har efterladt et hul i mit hjerte.
Intet betyder noget, kun overfor hindanden.
Og Lemon betød noget for mig.
Folk plejede at spørge mig, når de mødte Lemon, om hun var fra et reservat.
Og jeg var altid ukomfortabel ved at svare ja,
selv om det teknisk set er sandt.
Men det var jo ikke fordi jeg fik hende af barmhjertighed.
Vi adopterede Lemon, fordi vi ville have en hund,
og fordi greyhounds er gode hunde.
De er afslappede og elskende og nuttede.

English: 
but she was my treasure.
We all get so caught up in living in such a big world
with oversized people making their mark,
and maybe we think that in order to be valuable,
we have to be like that.
Even if the mark we make is made of dirt, ugly and easily wiped away,
we should be making a mark as well.
But, look, Lemon was a dog
Just another dog.
Lots of people liked her, but she was just a dog.
But, damn it, if I didn't think she was important.
Damn it if she hasn't left a hole in my heart.
Nothing matters but to each other.
And Lemon mattered to me.
People always asked me when meeting Lemon, if she was a rescue.
I was always kind of uncomfortable saying yes,
even though I guess it's technically true.
But it's not as if I got her as an act of goodwill.
We adopted Lemon because we wanted a dog,
and because greyhounds are good dogs.
They're relaxed and loving and adorable.

Norwegian: 
men hun var min skatt.
Vi blir alle så oppslukt av å leve i en så stor verden
med overdimensjonerte mennesker 
som legger sitt merke,
og kanskje vi tenker at for å være verdifull
må vi være slik som det.
Selv om det merket vi har er lagt av søle,
stygt og lett tørket bort,
burde vi lage et merke også.
Men, se, Lemon var en hund.
Bare en annen hund
Mange folk likte henne, men hun var bare en hund
Men, søren heller, om jeg ikke syntes hun var viktig.
Søren heller om hun ikke har etterlatt et hull i hjertet mitt
Ingen ting er av betydning om ikke for andre.
Og Lemon var av betydning for meg.
Folk spurte meg alltid når de møtte 
Lemon om hun var blitt reddet.
Jeg var alltid litt ukomfortabel med å si ja,
selv om jeg antar at det teknisk sett er sant.
Men det er ikke som om jeg fikk henne
 for å gjøre en god gjerning.
Vi adopterte Lemon fordi vi ville ha en hund,
og fordi greyhounds er gode hunder.
De er avslappet og kjærlige og sjarmerende.

Portuguese: 
mas ela era preciosa para mim.
Nós nos vemos vivendo em um mundo tão vasto
com pessoas grandes demais deixando suas marcas,
e talvez nós pensamos que para termos algum valor,
nós temos que ser daquele jeito.
Mesmo que a marca que fizermos for feita de sujeira, feia e facilmente limpável
nós devemos deixar a nossa marca também.
Mas, olha, Lemon era um cachorro
Apenas outro cachorro.
Muitas pessoas gostavam dela, mas ela era só um cachorro.
Mas, nossa, como eu achava ela importante.
Nossa, como ela deixou um vazio no meu coração.
Nada mais importa, a não ser um para o outro.
E Lemon era importante para mim.
As pessoas sempre perguntavam quando a conheciam, se Lemon havia sido adotada
Eu sempre me sentia desconfortável em dizer que sim,
mesmo que seja tecnicamente verdade.
Não é como se eu a tivesse pegado por um ato de boa vontade.
Nós adotamos Lemon porque nós queríamos um cachorro,
e porque greyhounds são bons cães.
Eles são calmos, encantadores e adoráveis.

French: 
Comment pouvions-nous qualifier cela d'acte de charité ?
Acheter pour presque rien un compagnon à câliner, une raison de sortir du lit les dimanche matins
et quelqu'un à blâmer pour les pets que tu fais.
Nous n'avons pas sauvé Lemon, nous avons juste adopté un chien.
Mais je n'avais pas vraiment réalisé ce que j'y gagnais.
Parce qu'autant sa vie s'est améliorée suite à son adoption,
après avoir vécu une vie à être traitée comme du bétail plus que comme un animal de compagnie,
ma vie est devenue sûrement meilleure que la sienne.
Car en valorisant Lemon, noble et ridicule comme n'importe quel chien,
j'ai appris que se sentir valorisé et savoir que tu importes
est plus question de ce que tu penses des autres que ce que les autres pensent de toi.
Et c'est juste une des centaines de choses que ce que cet idiot de chien m'a appris
et qui je pense m'apprends toujours.
Merci Lemon.
John, je te dis à mardi.

English: 
How could we consider this an act of charity?
Buying for a small fee a cuddle companion and a reason to get out of bed on Sunday mornings
and somebody to blame your farts on.
We didn't rescue Lemon, we just got a dog.
But I didn't really get what was in it for me
Because as much as her life got better after she was adopted,
after living life, not abused, but more as livestock than a pet,
my life must have gotten better than her's.
Because in valuing Lemon, noble and ridiculous and just another dog,
I learned that feeling valued and knowing that you matter
is much more about how you think of others than about how others think of you.
And that's just one of the thousand things that that dumb dog taught me and...
and I guess is still teaching me.
Thanks, Lemon.
John, I'll see you on Tuesday.

Spanish: 
¿Cómo podríamos considerar esto un acto de caridad?
Comprar por un pequeña cantidad una compañera para acurrucarse y una razón para salir de la cama en las mañanas de domingo
y alguien a quien culpar por los pedos.
No rescatamos a Lemon, sólo tuvimos un perro.
Pero no comprendía realmente como me benefició
porque aunque su vida mejoró después de ser adoptada,
después de vivir, no abusada, pero más como ganado que como una mascota,
mi vida debe haber mejorado más que la suya.
Porque al valorar a Lemon, noble y ridículo y no más que otro perro,
aprendí que sentirse valorado y saber que eres importante
es más sobre como tú piensas de los otros que como los otros piensan sobre ti.
Y eso sólo es una de las mil cosas que me enseñó esa tonta perra y...
y, supongo, todavía está enseñándome.
Gracias, Lemon.
John, hasta el martes.

Danish: 
Hvordan kunne vi anse det som en velgørenheds-handling?
Billigt at købe en nusse-pude og en grund til at komme ud af sengen hver søndag morgen
og en at skylde skylden for dine prutter på.
Vi adopterede ikke Lemon, vi fik bare en hund.
Men jeg forstod ikke alt jeg fik.
Fordi selvom hendes liv blev bedre efter hun blev adopteret,
efter at hele ledt sit liv, ikke mishandlet, men mere som kvæg end som kæledyr,
må mit liv være blevet så meget bedre end hendes.
Fordi i at værdsætte Lemon, ædel and latterlig and blot endnu en hund,
har jeg lært at det at føle sig værdsat og vide at du betyder noget
handler så meget mere om hvad du tænker om andre, end hvad de tænker om dig.
Og det er blot én ud af de tusinde ting den dumme hund har lært mig og....
Stadig lærer mig.
Tak, Lemon.
John, jeg vil se dig på tirsdag.

Portuguese: 
Como é que poderíamos considerar isso um ato de caridade?
Comprar por uma pequena taxa um companheiro de abraços e uma razão para sair da cama nos domingos pela manhã?
e alguém para culpar por seus pums.
Nós não resgatamos a Lemon, nós apenas pegamos um cachorro.
Mas eu realmente não entendo qual foi a vantagem para mim
Porque mesmo que a vida dela tenha melhorado depois da adoção,
depois de viver, sem sofrer abusos, mas muito mais como gado do que como animal de estimação,
minha vida deve ter melhorado bem mais do que a dela.
Porque ao valorizar Lemon, que era nobre, e preciosa, e apenas outro cachorro qualquer
Eu aprendi que se sentir valorizado, e saber que você é importante
é muito mais sobre o que você pensa dos outros do que os outros pensam de você.
E essa é apenas uma das milhares de coisas que aquela cachorra boba me ensinou e...
eu acho que ainda está me ensinando.
Obrigado, Lemon.
John, vejo você na terça-feira.

Norwegian: 
Hvordan kunne vi tenke på dette som en 
veldedighets gjerning?
Å kjøpe for en liten avgift en kosekamerat og en grunn til å komme seg ut av senga en søndagsmorgen
og noen å skylde på når du promper.
Vi reddet ikke Lemon, vi fikk oss bare en hund.
Men jeg forstod ikke helt hva dette betydde for meg
For uansett hvor mye bedre livet hennes 
ble bedre etter at hun ble adoptert
etter å ha levd et liv, ikke mishandlet, men mer som bruksdyr enn et kjæledyr
mitt liv må ha blitt bedre enn hennes.
Fordi i å verdsette Lemon, edel og latterlig og bare en annen hund,
lærte jeg at å føle seg verdsatt og av betydning
er mye mer om hvordan du tenker om andre, enn om hvordan andre tenker om deg.
Og det er bare én av de tusen tingene den dumme hunden lærte meg...
og jeg antar fortsatt lærer meg.
Takk, Lemon.
John, jeg ser deg på tirsdag.
