
Czech: 
René Descartes byl francouzský filozof 17. století
slavný hlavně díky výroku : ,,Myslím, tedy jsem".
Zaslouží si ale naší pozornost z i mnoha jiných důvodů.
Výjmečným ho dělá to,
že byl naprostý racionalista.
V letech kdy mnoho filozofů stále podkládalo své argumenty Bohem,
Descartes neveřil ničemu jinému něž síle lidské  logiky.
Tímto odstartoval svojí knihu "Pravidla pro vedění rozumu".
Přivedu na světlo opravdové bohatství našich duší,
otevírajících se každému z nás pomocí něhož
můžeme najít uvnitř sami sebe
bez jakékoli pomoci ostatních.
Veškeré vědění, které můžeme potřebovat pro vedení života.
Descartes pevně věřil v to, čeho sebepoznání
vedené definicemi, pevnými argumenty a srozumitelností myšlenek, může dosáhnout.
Věřil, že je velká čás světových problémů
byla způsobena špatným užíváním našich myslí,

English: 
René Descartes was a French 17th century philosopher, famous above all for saying 'I think therefore I am',
but worthy of our attention for many reasons beyond this.
What makes him stand out is that he was a fierce rationalist.
In an age when many philosophers still backed up their arguments with appeals to God,
Descartes trusted in nothing more than the human power of logic.
This is how he defiantly kicked off his book 'Rules for the Direction of the Mind': 'I shall bring to light the true riches of our souls, opening up to each of us the means whereby we confined within ourselves,
without any help from anyone else, all the knowledge that we may need for the conduct of life.'
Descartes had immense faith in what introspection guided by definition, sound argument, and clarity of thought could achieve.

Arabic: 
رينة ديكارت فيلسوف فرنسي من  القرن السابع عشر
عرفت عنه مقولته الشهيرة "أنا أفكر إذا أنا موجود"
ولكنه يستحق الاهتمام والدراسة لعدة أسباب أكثر من ذلك
الذي يجعلة مميزاً عن غيره أنه كان عقلانيا بشدة
في وقت كان فيه الكثير من الفلاسفة يعتمدون على الحجج الدينية
ديكارت كان يؤمن فقط بقدرة المنطق الإنساني
هكذا بدأ بأصرار بكتابه "القوانين التي توجه العقل"
يجب علي أن أوضح أن القيمة الحقيقية لأرواحنا تكمن بأنها تمكننا من الوصول إلى المعارف التي نحتاجها لحياتنا دون الحاجة لأحد, لكل المعارف التي قد نحتاجها لحياة هنيئة
كان يؤمن بقدرة الانسان على الوصول إلى الحقيقة عن طريق الاستبطان المبني على وضوح التفكير والحجج المنطقية
ويؤمن بأن الكثير من مشاكل العالم ناتجة عن الاستخدام الخاطئ لعقولنا

Portuguese: 
Rene Descartes foi um filosofo Francês do séc.XVII
Conhecido pela sua frase "Eu penso, logo existo", mas digno da nossa atenção por muitos motivos além desse.
O que o fez destacar-se foi o facto de que ele era um feroz racionalista.
Numa época em que muitos filósofos ainda apoiavam os seus argumentos em Deus
Descartes confiava em nada mais do que o poder humano da lógica.
Foi assim que ele rapidamente lançou o livro "Regras para a direção da mente":
"Devo trazer à luz as verdadeiras riquezas das nossas almas, abrindo para cada um de nós os meios pelos quais nos confinamos dentro de nós mesmos,
sem a ajuda de mais ninguém, todo o conhecimento que possamos precisar para a condução da vida ".
Descartes tinha uma fé imensa em que introspecção guiada pelo argumento e a clareza de pensamento poderia alcançar.

Indonesian: 
René Descartes adalah filsuf Prancis abad ke-17, yang terkenal karena mengatakan 'Aku berpikir maka Aku ada',
tetapi layak mendapat perhatian kami karena banyak alasan di luar ini.
Yang membuatnya menonjol adalah bahwa ia adalah seorang rasionalis yang galak.
Di zaman ketika banyak filsuf masih mendukung argumen mereka dengan permohonan kepada Tuhan,
Descartes percaya pada tidak lebih dari kekuatan logika manusia.
Inilah cara dia menantang memulai bukunya 'Aturan untuk Arahan Pikiran': 'Saya akan menjelaskan kekayaan sejati jiwa kita, membuka bagi kita masing-masing cara di mana kita terkurung dalam diri kita sendiri,
tanpa bantuan dari orang lain, semua pengetahuan yang mungkin kita butuhkan untuk perilaku hidup. '
Descartes memiliki keyakinan besar pada introspeksi yang dipandu oleh definisi, argumen yang masuk akal, dan kejernihan pemikiran.

Romanian: 
Rene Descartes a fost un filosof francez din secolul 17
cunoscut mai ales pentru ca a spus "Gandesc, prin  urmare exist", insa merita atentia noastra si din multe alte motive.
Ce îl scoate în evidență este faptul că a fost un raționalist convins.
Într-o epocă în care mulți filosofi încă își sprijineau argumentele făcând apel la Dumnezeu,
Descartes nu avea încredere decât în puterea logicii umane.
În acest fel începea cartea sa, "Reguli pentru îndrumarea minții":
"Voi aduce la lumină adevăratele bogății ale sufletelor noastre, eliberând astfel mijloacele prin care am închis înăuntrul nostru
fără nici un ajutor din partea altcuiva, toată cunoașterea de care am avea nevoie pentru conduita vieții."
Descartes avea mare încredere în ceea ce se putea obține prin introspecție ghidată de definiție, argumente temeinice și gândire clară.

Chinese: 
勒內·笛卡兒是17世紀的法國哲學家
他的至理名言是:
『我思故我在』
除此之外他還有許多值得我們注意的地方
他的獨特之處在於他是個極端的理性主義者
在許多哲學家仍將論證訴諸上帝的力量的年代
笛卡兒只相信人類邏輯推理的能力
他在《心靈趨向的規律》一書如此開頭:
「我將喚醒我們靈魂中最寶貴的部分
讓我們不靠任何他人的協助，
透過自身內在得到人生所需的知識。」
笛卡兒對內省能力透過定義、有效的論證、清楚的思緒之引導能達到的成果有極大的信心
笛卡兒對內省能力透過定義、有效的論證、清楚的思緒之引導能達到的成果有極大的信心
他認為世上的許多問題
是起因於錯誤的思考、

Dutch: 
René Descartes was een Franse filosoof in de 17de eeuw.
Vooral beroemd om zijn uitspraak: Ik denk dus ik besta.
Maar hij verdient onze aandacht om veel meer redenen,
Wat hem kenmerkt is dat hij een echte rationalist was.
In een tijd waarin veel filosofen hun ideeën nog lieten afhangen van het bestaan van God.
Vertrouwde Descartes op niets anders dan het menselijke vermogen tot logisch redeneren.
Hiermee trapte hij zijn eerste boek af: regels om richting te geven aan het verstand.
Ik zal de ware rijkdom van onze ziel aan het licht brengen,
en zo iedereen manieren geven waarop we zelf in ons zelf, zonder hulp van anderen,
alle benodigde kennis kunnen vinden om goed te kunnen leven.
Descartes had een groot vertrouwen in wat introspectie
ondersteund door definities, goede argumentatie en heldere gedachten zou kunnen bereiken.
Hij geloofde dat veel van de ellende in de wereld veroorzaakt werd door slecht gebruik van onze hersenen

Bulgarian: 
Философия
Рене Декарт
Рене Декарт е френски философ от 17-ти век,
известен най-вече с думите си - "Мисля, следователно съм.",
но достоен за вниманието ни и по много други причини.
Отличава се с това, че е пламенен рационалист.
Във времена, в които много философи още позовават идеите си на божествена основа,
Декарт вярва единствено в силата на човешката логика.
Ето как започва книгата си "Правила за насочване на разума" -
"Ще откроя същинските богатства на духа ни,
посочвайки всекиму способите, с които можем да различим
в самите себе си, без чуждо съдействие,
всички познания, потребни нам за съществуването."
Декарт твърдо вярва в това, което самонаблюдението, ръководено от дефиниции,
солидни аргументи и чистота на мисълта, може да постигне.
Вярва, че голяма част от световните проблеми са
резултат от погрешна употреба на умовете ни.

Turkish: 
Rene Descartes
 
Rene Descartes her şeyden çok "Düşünüyorum öyleyse varım" sözüyle tanınan bir 17.yy fransız filozofudur.
Ancak bundan başka bir sürü sebepten dolayı dikkat etmeye değer birisidir.
Onu özel kılan şey sıkı bir rasyonalist olmasıdır.
Bir sürü filozofun tezlerini halen Tanrı'ya başvurarak temellendirdiği bir çağda Descartes sadece insanın mantığına güvendi.
"Aklın yönetimi için kurallar" başlıklı kitabına da işte bu şekilde başladı:
"Ruhumuzun gerçek zenginliklerini açığa çukaracağım,
böylece her birimize kimseden yardım almaksızın kendi içimizde
hayatımızı sürdürmek için gerekli tüm bilgiyi nasıl bulacağımızın yöntemini göstereceğim"
Descartes'ın mantıklı savın tanımı ve aklın berraklığıyla içgözlemin çok şey başarabileceğine inancı vardı.

French: 
René Descartes est un philosophe français du 17e siècle
Connu principalement pour avoir dit "Je pense, donc je suis"
bien qu'il mérite notre attention pour bien d'autres raison
Ce qui le distingue est qu'il était un rationaliste convaincu
à une époque où beaucoup de philosophe justifiaient leurs arguments en faisant appel à dieu
Descartes ne se fiait à rien de plus que la logique humaine
C'est ainsi qu'il appela en provocateur son livre "Règles pour la direction de l'esprit"
"J’ai dessein [...] de mettre au jour les véritables richesses de notre nature"
en ouvrant à chacun la voie par laquelle il peut trouver en lui-même, sans rien emprunter à un autre, la science qui lui est nécessaire pour diriger sa vie
Descartes avait une foi sans borne dans le pouvoir de l'introspection, guidée par les définitions, les arguments valables et les pensées claires
Il pensait que la majorité des maux du monde était due à une mauvaise utilisation de l'esprit

Italian: 
René Descartes (Cartesio) fu un filosofo francese del XVII secolo, famoso soprattutto per il detto "Penso, dunque sono"
ma degno della nostra attenzione per molte motivi oltre questo
Ciò che lo fa spiccare è il fatto che fu un fiero razionalista
In un'età dove molti filosofi sostenevano ancora le loro argomentazioni con appelli a Dio
Descartes si affida a niente più del potere umano della logica
é cosi che diede il via al suo libro "Regole per la Direzione della Mente": 'Porterò alla luce le vere ricchezze delle nostre anime, aprendo a ciascuno di noi i mezzi con cui ci siamo rinchiusi in noi stessi',
senza alcun aiuto dagli altri, tutta la conoscenza di cui possiamo avere bisogno per la nostra condotta di vita
Descartes ebbe grande fiducia in ciò che l'introspezione guidata dalla definizione, dalla sana argomentazione e dalla chiarezza del pensiero poteva raggiungere

German: 
René Descartes war ein französischer Philosoph des 17. Jhd.
Bekannt für den Spruch: "Ich denke, also bin ich" -
Seine Bedeutung aber ist viel größer als nur das
Was ihn auszeichnet ist, dass er ein Rationalist war.
In einer Zeit, wo viele Philosophen immer noch ihre Argumente mit Gott begründeten
vertraute Descartes nichts anderem als der Kraft der Logik.
So veröffentlichte er trotzig seine "Regeln für die Leitung des Geistes"
"Ich werde die Mittel ans Licht bringen, die in unserer Natur liegen, so dass jeder ohne fremde Hilfe
das Wissen erlangen kann, das er für die Führung seines Lebens braucht.
Descartes hatte grosse Hoffnung, was Introspektion, geleitet von gültigen Argumenten und Klarheit des Denkens erreichen kann.
Er glaubte, dass vieles was in der Welt schief läuft, durch Missbrauch des Verstandes,

Spanish: 
René Descartes fue un filósofo francés del Siglo XVII.
Famoso ante todo por su frase:
"Pienso, luego existo."
Pero digno de nuestra atención por mucho más que eso.
Es destacado por ser un racionalista feroz.
En una era en la que muchos filósofos aún
respaldaban sus argumentos
apelando a Dios.
Descartes no confiaba en más que el poder humano de la lógica.
Así es como, desafiantemente, inició su libro:
Reglas para la dirección
de la mente.
"Traeré a la luz las verdaderas
riquezas de nuestras almas."
"Mostrando así a cada uno
los medios para encontrar,
dentro de nosotros, sin ayuda de nadie,
todo el conocimiento necesario
para conducir nuestras vidas."
Descartes tenía una fe inmensa
en lo que la introspección
guida por definición, argumentos sólidos y claridad de pensamiento podía lograr.
Creía que gran parte de lo que está mal con el mundo era causado por el mal uso de nuestra mente.

Italian: 
Lui credeva che molto di ciò che era sbagliato nel mondo fosse causato dall'abuso delle nostre menti della confusione, cattiva definizione
e illogicità inconscia.
La sua vita è stata un tentativo di rendere le nostre menti migliori equipaggiate per il compito del pensiero
Per risolvere le questioni chiave, Descartes propose che bisognava sempre dividere grandi problemi in piccole,
comprensibili sezioni attraverso domande incisive. Questo è ciò che lui chiamò il suo "metodo del dubbio".
CI confondiamo con precise domande come "Qual è il senso della vita", oppure "Cos'è l'amore?",
perchè non siamo abbastanza prudenti sul come interrompiamo queste grandi indagini.
Lui descrisse il metodo del dubbio come l'avere una grande botte di mele
dove quelle buone sono mischiate con quelle marce. Essere un filosofo
significa impegnarsi a selezionare l'intero barile per ispezionare ogni mela
individualmente e buttare via quelle marce affinchè rimangano solo quelle della miglior qualità
Un altro modo per pensare a Descartes
e questo spiega perchè lui dovrebbe, tra l'altro,
diventare un tale eroe per i leader della Rivoluzione Francese, è che ha creduto nel fondare tutte le nostre idee

German: 
durch Konfusion, schlechte Definitionen und unbewusster Unlogik verursacht wird.
Sein Leben war ein Versuch, unseren Geist besser für das Denken auszurüsten.
Um wichtige Fragen zu klären, schlug Descartes vor, grosse Probleme in kleine,
verständliche Teile zu teilen. Das nannte er seinen "methodischen Zweifel".
Fragen wie "Was ist der Sinn des Lebens?" oder "Was ist Liebe?" bringen uns ganz durcheinander,
weil wir nicht vorsichtig genug sind, wie wir diese grossen Fragen runterbrechen.
Er vergleicht seine Methode des Zweifelns mit einem grossen Fass Äpfel,
wo gute und schlechte vermischt sind. Ein Philosoph zu sein bedeutet,
das ganze Fass auszusortieren, jeden Apfel einzeln zu prüfen,
alle schlechten wegzuschmeissen und nur die besten übrig zu lassen.
Eine andere Art um über Descartes nachzudenken, und das erklärt, wieso er ein Held der Französischen Revolution war
weil er daran glaubte, all unsere Ideen

Turkish: 
O dünyada yanlış giden şeylerin çoğunun aklımızın yanlış kullanılmasından, akıl karışıklığı, yanlış tanımlama ve bilinçsiz mantıksızlıktan kaynaklandığına inanıyordu
Hayatı zihinlerimzi düşünme eyleminde daha etkili kılmaya yönelik bir girişimdi.
Temel soruları çözmek için Descartes büyük problemleri  keskin sorularla küçük, anlaşılabilir bölümlere ayırmayı önerdi.
Buna "şüpheler metodu "adını verdi.
"Hayatın anlamı ne? Aşk nedir?" gibi bazı sorular aklımızı bulandırır
çünkü bu büyük soruları nasıl parçalayacağımız konusunda yeterince dikkatli değiliz .
Descartes şüpheler metodunu, iyi elmaların kötülerle karışık olduğu büyük bir elma variline sahip olmaya benzetir.
Filozof olmak, her elmayı inceleyerek tüm varili elden geçirmeye ve sadece en iyilerinin kalmasını sağlamak için tüm bozukları atmaya kararlı olmak demektir.
Descartes hakkında başka bir şekilde düşünmenin bir yolu ise, ki bu onun nasıl fransız devrimi liderlerine bir kahraman olduğunu açıklar,

Portuguese: 
Ele acreditava que muito do que estava errado com o mundo foi causado pelo mal uso das nossas mentes pela confusão, má definição,
e a falta de lógica inconsciente.
A sua vida foi uma tentativa de tornar as nossas mentes melhor preparadas para a tarefa de pensar.
Para resolver questões-chave, Descartes propôs que sempre fosse necessário dividir grandes problemas em pequenas secções
compreensíveis por meio de perguntas incisivas. Foi o que ele chamou de "método de duvidas".
Ficamos confusos com certas questões como "qual é o significado da vida?" ou "o que é amor?",
porque não somos suficientemente cuidadosos sobre como quebramos essas grandes investigações.
Ele descreveu o método das dúvidas como um grande barril de maçãs,
onde as boas são misturadas com as más.
Ser um filósofo significa um compromisso para classificar todo o barril e inspeccionar cada maçã
individualmente e deitando fora todas as más para garantir que apenas as de melhor qualidade restem.
Outra maneira de pensar sobre Descartes,
e isso explica por que ele, entre outras coisas,
descobriu ser um herói para os líderes da revolução francesa, é que ele acreditava em fundamentar todas as nossas ideias,

Indonesian: 
Dia percaya bahwa banyak dari apa yang salah dengan dunia disebabkan oleh penyalahgunaan pikiran kita oleh kebingungan, definisi yang buruk,
dan ketidaklogisan bawah sadar.
Hidupnya adalah upaya untuk membuat pikiran kita lebih siap untuk tugas berpikir.
Untuk menyelesaikan pertanyaan-pertanyaan kunci, Descartes mengusulkan bahwa seseorang harus selalu membagi masalah besar menjadi kecil,
bagian yang dapat dimengerti dengan pertanyaan yang tajam. Inilah yang dia sebut 'metode keraguan'.
Kita menjadi kacau oleh pertanyaan-pertanyaan tertentu seperti 'apa arti hidup', atau 'apa itu cinta?',
karena kita tidak cukup berhati-hati tentang bagaimana kita memecah pertanyaan besar ini.
Dia menggambarkan metode keraguan seperti memiliki tong besar apel
di mana yang baik dicampur dengan yang buruk. Untuk menjadi seorang filsuf
berarti komitmen untuk memilah seluruh tong untuk memeriksa setiap apel
Secara individual dan membuang semua yang buruk untuk memastikan hanya mereka yang memiliki kualitas terbaik yang tersisa.
Cara lain untuk berpikir tentang Descartes,
dan ini menjelaskan mengapa dia akan antara lain,
ternyata menjadi pahlawan bagi para pemimpin revolusi Prancis, adalah bahwa ia percaya akan membumikan semua gagasan kita

Czech: 
zmatkem, špatným definováním a bezvědomím nelogičnosti.
Snažil se, aby byla naše mysl lépe vybavena pro uvažování.
Pro řešení klíčových otázek Descartes navrhl
rozdělit velké problémy na malé srozumitelné části pomocí pronikavých otázek.
To je to, co nazval svou "Metodou pochybností".
Necháváme se zmás různými otázkami jako:
,,Jaký je smysl života?" nebo ,,Co je to láska?"
protože nejsme dost opatrní jak tyto velké otázky rozebereme.
Popsal svojí Metodu pochybností jako přirovnání k velkému sudu plném jablek,
kde jsou dobré kusy smícháné s těmy špatnými.
Být filozofem je závazek roztřídit celý sud, prozkoumat každé jablko individuálně,
vyhodit všechny špatné kusy a ujistit se, že zůstaly jenom ty nejkvalitnější.
Další způsob jak přemýšlet o Descartovi, který vysvětluje proč se z něj stal takový hrdina pro
vůdce Francouzské revoluce, je ten, že věřil v
uzemnění našich myšlenek v individuální zkušenosti a důvody,

French: 
par de la confusion, une mauvaise détermination, et une absence de logique
son but était de mieux équiper nos esprit à la tâche de la pensée
Pour répondre à des questions cruciales, Descartes proposa de découper les grands problèmes en sections plus petites et compréhensibles
en posant des questions pertinentes
c'est ce qu'il appela la méthode du doute (cartésien)
On se perd dans des questions concernant le sens de la vie ou ce qu'est l'amour
parce qu'on ne prend pas la peine de disséquer ces grands questionnements
il décrit la méthode du doute comme le fait d'avoir un tonneau de pommes, les bonnes mélangées avec les pourries.
pour pouvoir philosopher, il faut la détermination de séparer les bonnes des mauvaises en les inspectant individuellement
et de jeter toutes les mauvaises afin de s'assurer de ne garder que celles de qualité
une autre façon de penser à Descartes
qui explique pourquoi il deviendrait entre autres le héros des penseurs de la Révolution Française
est qu'il défendait l'ancrage de toutes les idées dans nos expériences personnelles et notre raison

Bulgarian: 
От объркване, неправилни тълкувания и несъзнателна ирационалност.
Опитва да направи умовете ни по-способни в това да разсъждават.
За да съзира съществени отговори, Декарт съветва
човек да разделя сложните проблеми на малки, понятни порции
чрез скептични въпроси.
Това той нарича "Метод на съмнението".
Определени въпроси ни озадачават - "Какъв е смисълът на живота?" или "Какво представлява любовта?"
защото не ги разчленяваме надлежно и внимателно.
Описва "Метода на съмнението" като варел с ябълки,
където хубавите са смесени с развалени.
Да бъдеш философ, значи да се отдадеш на разпределение на целия варел.
Да разгледаш всяка ябълка поотделно
и да изхвърлиш всички развалени, за да останат само качествените.
Друг начин да приемем Декарт, което е и причина да се превърне в
герой за предводителите на Френската революция,
е според идеята му да позоваваме всичките си хрумвания на индивидуалния опит и понятие,

Spanish: 
Por confusión, mala definición y falta de lógica inconsciente.
Dedicó su vida a tratar de equipar nuestra mente para pensar.
Para resolver las preguntas clave propuso:
Dividir problemas grandes en secciones pequeñas, más  comprensibles, mediante preguntas incisivas.
A esto le llamo "Duda metódica."
Somos agobiados por ciertas preguntas como:
¿Cuál es el significado de la vida? O, ¿qué es el amor?
Ello es porque no somos lo suficientemente cuidadosos al dividir estos problemas.
Descartes comparó la "duda metódica" a tener un barril con manazanas buenas y malas.
Ser filósofo es un compromiso a clasificar todo el barril.
A inspeccionar cada manzana, individualmente, y descartar todas las manzanas malas.
Asegurándonos de que solo queden manzanas de buena calidad.
Existe otra forma de pensar sobre Descartes.
La cual explica por qué fue tan popular entre los líderes de la Revolución Francesa.
Esa otra forma es su creencia en aterrizar todas nuestras ideas en la experiencia propia y la razón.

English: 
He believed that much of what was wrong with the world was caused by misusing our minds by confusion, bad definition,
and unconscious illogicality.
His life was an attempt to make our minds better equipped for the task of thinking.
To solve key questions, Descartes proposed that one always had to divide large problems into small,
understandable sections by way of incisive questions. This is what he called his 'method of doubts'.
We get muddled by certain questions like 'what's the meaning of life', or 'what is love?',
because we're not careful enough about how we break these big inquiries down.
He described the method of doubts as akin to having a large barrel of apples
where good ones are mixed with bad ones. To be a philosopher
means a commitment to sorting out the entire barrel to inspecting each apple
Individually and throwing away all the bad ones to ensure only those of the best quality are left.
Another way to think about Descartes,
and this explains why he would among other things,
turn out to be such a hero to the leaders of the French revolution, is that he believed in grounding all of our ideas

Chinese: 
混淆、不正確的定義和未意識到的邏輯錯誤
他企圖讓我們的心靈為思考做好更多準備
為了解決關鍵的問題，笛卡兒說:
我們得利用銳利的提問
把大問題分割成許多得以被理解的部分
這就是笛卡兒的「懷疑論方法」
有些特定的問題使我們困惑，
例如:「人生的意義是什麼?」、「愛是什麼?」
這是因為我們沒有好好的把這些問題拆解
他把懷疑論方法形容成一大桶蘋果
裡面有好蘋果與壞蘋果
哲學家要將這些蘋果分類
個別檢查每顆蘋果
把壞的蘋果全丟掉
確保只留下品質最好的蘋果
還有另一種思考笛卡兒的方向
也解釋了他為什麼是法國大革命中領袖們的英雄
在於他認為我們要將想法建立在自身經驗和理性之上，

Arabic: 
بسبب التشويش, التعاريف الخاطئة واللامنطقية اللاواعية
حياته كانت عبارة عن محاولة لجعل عقولنا أداة أفضل لمهمة التفكير
لحل التساؤلات الأساسية اقترح ديكارت أن نقسم المشاكل الكبيرة لأجزاء صغيرة قابلة للفهم
عن طريق الأسئلة المباشرة
وسمّ هذه الاسلوب "طريقة الشك"
نشعر بالتشوش أمام أسئلة عميقة مثل مامعنى الحياة أو ماهو الحب لأننا لانعرف كيف نفكك هذه الاسئله إلى أجزاء أصغر
وصف ديكارت منهج الشك مثل أن يكون أمامك صندق ملئ بالتفاح الجيد والفاسد معاَ
لتكون فيلسوف يعني الالتزام بتنقية الصندوق, فحص كل تفاحة على حدة ورمي السيء منها لتتأكد أن الباقي فقط هو الجيد
طريقة اخرى للتفكير بديكارت - وهذا شيء يفسر أحد الأسباب الكثيرة التي جعلته كرمز قائد للثورة الفرنسية -

Romanian: 
El credea că mare parte din ce era în neregulă în lume era din cauza folosirii greșite a minților noastre, a confuziei, definițiilor proaste
și a lipsei inconștiente de logică.
Viața sa a fost o încercare de a ne face propriile minți mai bine echipate pentru a gândi.
Pentru a răspunde la întrebări de bază, Descartes considera că trebuie să împărțim problemele mari în altele mai mici și
mai ușor de înțeles, punând întrebări incisive. El numea asta "metoda îndoilelilor".
Ne împotmolim de anumite întrebări precum "care este sensul vieții" sau "ce e iubirea",
pentru că nu avem destulă grijă față de cum descompunem asemenea întrebări dificile.
Descria metoda îndoielilor ca având un butoi mare cu mere sănătoase,
amestecate cu unele putrezite. Să fi filosof
însemna te dedici verificării întregului butoi, inspectând fiecare măr în parte
și aruncând cele rele pentru a te asigura că au rămas doar cele de cea mai bună calitate.
Un alt mod de a ne gândi la Descartes,
și asta ar explica de ce, printre altele,
a ajuns să fie considerat erou de către liderii revoluției franceze, este că credea în fundamentarea ideilor noastre

Dutch: 
en door verwarring, slechte definities en onbewuste illogica.
Hij stelde zich ten doel onze hersenen beter uit te rusten om na te denken.
Om belangrijke kwesties op te lossen moeten grote vragen in kleine stukken opgedeeld worden,
door het stellen van scherpzinnige vragen.
Dit is wat hij "methodische twijfel" noemde.
We raken verstrikt in grote vragen als "wat is de betekenis van het leven?" of "wat is liefde?"
Omdat we deze grote vraagstukken niet zorgvuldig opdelen in kleinere vragen.
Hij vergeleek "Methodische twijfel" met het hebben van een groot vat vol
goede appels en rotte appels door elkaar.
Een filosoof gaat methodisch alle appels langs om de goede van de rotte appels te scheiden,
en alle rotte appels weg te gooien zodat alle de beste appels overblijven.
Een andere manier om over Descartes na te denken
en een van de redenen waarom hij zo populair was bij de leiders van de Franse Revolutie,
is zijn geloof dat alle onze kennis en ons geloof gebaseerd kon zijn om ervaring en rede,

Romanian: 
apelând la experiența individuală și rațiune, și nu la autoritate și tradiție. În cea mai bună carte a sa, "Discurs asupra metodei", publicată în 1637,
explică felul în care a ajuns să o scrie: "Acum multa vreme, am abandonat complet studiul,
hotărându-mă să nu caut altă cunoaștere în afară de cea pe care o pot găsi în mine sau în marea carte a vieții, mi-am petrecut tinerețea
călătorind, vizitând curți (regale) și armate, amestecându-mă cu oameni de diferite temperamente și grade, adunând felurite experiențe,
testându-mă în situații în care norocul m-a adus, mereu
reflectând personal asupra a ceea ce îmi apărea în cale, ca să mă aleg cu ceva din asta." Descartes și-a petrecut o mare parte din viața adultă
departe de țara mama, Franța, în Republica Olandeză
deoarece credea, nu complet prostește,
ca olandezii negustori ar fi, ca și popor, prea ocupați să facă bani și nu ar deranja un om liber gânditor ca și el.
Însă, olandezii s-au dovedit a fi mai puțin

Spanish: 
No en la autoridad o la tradición.
En su gran libro "Discurso del método", publicado en 1637, descibe cómo escribió el mismo.
"Hace mucho tiempo abandoné por completo el estudio de las letras."
"Resolviéndome a no buscar otro conocimiento que no pudiese encontrar en mí mismo."
"O en el mismo libro que es el mundo."
"Pasé mi juventud viajando, visitando cortes o ejércitos."
"Mezclándome con gente de distintos temperamentos y rangos."
"Recopilando múltiples experiencias."
"Probándome en las situaciones que la fortuna me dio."
"Y en todo momento reflexionando sobre lo que me acontecía para derivar alguna ganancia de ello."
Descartes pasó gran parte de su vida adulta lejos de Francia en los Países Bajos.
Esto ya que tenía la creencia, no completamente errada,
de que la sociedad mercantil holandesa estaría muy concentrada en ganar dinero
como para importunar a un hombre libre de pensamiento como él mismo.
Sin embargo, los holandeses resultaron ser menos materialistas de lo que esperaba.

English: 
in individual experience and reason, rather than authority and tradition. In his greatest book 'Discourse on the Method' published in 1637,
he explained how he had come to write it: 'A long time ago, I entirely abandoned the study of letters
resolving to seek no knowledge, other than that which could be found in myself or else in the great book of the world, I spent my youth
traveling visiting courts and armies, mixing with people of diverse temperaments and ranks gathering various experiences,
testing myself in situations which fortune afforded me, and at all times
reflecting personally upon whatever came my way so as to derive some profit from it.'
Descartes spent a large part of his adult life away from his native France in the Dutch Republic,
since he held the belief, not entirely unwisely,
that the mercantile Dutch would, as a people, be far too concerned with earning money to pester a free-thinking man like himself.
However it turned out that the Dutch were a little less materialistic than he'd hoped,

German: 
in Erfahrung und Verstand und nicht in Autorität und Tradition zu gründen.
in seinem großartigen Buch „Abhandlung über die Methode", das 1637 veröffentlicht wurde
erklärte er wie er zum einem Schriftsteller geworden ist
"Ich gab die wissenschaftlichen Studien ganz auf, und entschloss
kein anderes Wissen zu suchen, als was ich in mir selbst oder im großen Buche der Welt würde finden können, verbrachte ich den Rest meiner Jugend
damit, zu reisen, Höfe und Heere kennenzulernen, mit Menschen verschiedenen Temperaments und Standes zu verkehren, manche Erfahrung zu sammeln
mich selbst auf die Probe zu stellen in Treffen, in die das Geschick mich stellte
und über alles, was mir begegnete, Überlegungen anzustellen, aus denen ich einigen Nutzen ziehen konnte."
Descartes verbrachte einen grossen Teil seines Lebens in den Niederlanden,
da er glaubte, nicht ganz unklug,
dass die holländischen Kaufmänner viel zu fest damit beschäftigt seien, Geld zu machen, um einen Freidenker wie ihn zu belästigen.
Die Holländer stellten sich jedoch als etwas weniger

Turkish: 
onun tüm düşüncelerimizi otorite veya gelenekten ziyade bireysel deneyim ve mantıkla sınırlamamız gerektipine inanmasıdır.
1637'de yayımlanan şaheseri "Yöntem üzerine söylev"de, onu nasıl yazdığını açıklar:
"Uzun bir zaman önce mektupları incelemeyi, kendimde veya muhteşem dünya kitabında bulunamayacak bilgileri aramamaya karar vererek bıraktım.
Gençliğimi gezerek, sarayları ve orduları ziyaret edip, değişik yapıdan ve rutbeden insanlarla kaynaşarak, değişik deneyimler toplayarak,
kaderin bana sunduğu fırsatlarda lendimi deneyerek ve daima yoluma çıkanlar üzerine ondan bir yarar sağlamak için düşündüm."
Descartes yaşamının büyük bir bölümünü Hollandalıların, tamamen de haksız olmayarak,
ticari bir devlet olmalarından dolayı kendi gibi bir özgür düşünürle uğraşmaktan çok para kazanmaya odaklı olacağını düşündüğünden
memleketi Fransa'dan uzakta Hollanda Cumnhuriyet'inde geçirdi.
Ancak, sonra ortaya çıktı ki Hollandalılar umduğu kadar materyalist değildi

Bulgarian: 
вместо на традицията и авторитета.
В най-великата си книга - „Разсъждение за метода“, публикувана през 1637,
пояснява как е взел решение да я напише.
"Много отдавна загърбих изучаването на книжнината,
решен да диря познание единствено у мен самия
или във великата книга на живота,
прекарах живота си в пътешествия, посещавах съдилища и армии,
общувах с хора от разнороден темперамент и положение,
събирах различни преживявания,
изпитвах себе си в ситуации, които съдбата ми предостави.
И всякога размишлявах върху това, което ми се случваше,
та да извлека от него полза."
Декарт прекарва голяма част от зрелия си живот далеч от родна Франция
в Холандия, тъй като вярва, не съвсем погрешно,
че меркантилните холандци, като народ, биха били
твърде заети с печалби, за да утежняват свободомислещ човек като него.
Все пак се оказва, че холандците са по-малко материалистични, отколкото се надява.

Czech: 
spíše než v autority a tradice
Ve své nejznámější knize ,,Pojednání o metodě", která byla vydána v roce 1637,
vysvětluje, jak dospěl k tomu ji napsat
,,Kdysi dávno jsem opustil od studia literatury a rozhodl jsem se nevěnovat se jinému poznání,
než tomu, které mám v sobě nebo jinde ve významné knize světa.
Strávil jsem své mládí cestováním, navštěvováním soudů a armád,
slučováním s lidmi rozmanitých povah a postavení, shromažďováním různých zkušeností,
testováním sama sebe v situacích, které mi osud nabídl
a stále jsem uvažoval nad vším, co mi přišlo do cesty a jak z toho získat nějaký užitek.
Descartes strávil velkou část své dospělosti mimo svou rodnou Francii v Holandsku,
jelikož se domníval, ne zcela nerozumně, že holandští obchodníci, jako národ jsou příliš zaneprázdněni
vyděláváním peněz aby se obtěžovali se svobodomyslným mužem jako byl on
Nicméně se ukázalo, že jsou Holanďané trochu méně materialističtí než se doufal

Indonesian: 
dalam pengalaman dan alasan individu, bukan otoritas dan tradisi. Dalam buku terbesarnya 'Wacana tentang Metode' yang diterbitkan pada 1637,
dia menjelaskan bagaimana dia datang untuk menulisnya: 'Dahulu kala, saya sepenuhnya meninggalkan studi tentang surat
memutuskan untuk tidak mencari pengetahuan, selain dari yang dapat ditemukan dalam diri saya atau yang lain dalam buku besar dunia, saya menghabiskan masa muda saya
bepergian mengunjungi pengadilan dan tentara, bergaul dengan orang-orang dari berbagai temperamen dan pangkat yang berkumpul berbagai pengalaman,
menguji diri saya dalam situasi yang memberi saya keberuntungan, dan setiap saat
merefleksikan secara pribadi apa pun yang datang pada saya untuk mendapatkan keuntungan darinya. '
Descartes menghabiskan sebagian besar masa dewasanya jauh dari tempat asalnya Prancis di Republik Belanda,
karena dia memegang kepercayaan, tidak sepenuhnya tidak bijaksana,
bahwa orang Belanda yang dagang akan, sebagai suatu bangsa, terlalu peduli untuk mendapatkan uang untuk mengganggu orang yang berpikiran bebas seperti dirinya.
Namun ternyata Belanda sedikit kurang materialistis daripada yang dia harapkan,

Portuguese: 
em experiência e razão individual, em vez de autoridade e tradição. No seu maior livro, 'Discurso sobre o Método', publicado em 1637,
ele explicou como começou a escrever: "Há muito tempo, abandonei completamente o estudo de letras,
resolvendo procurar nenhum conhecimento, além do que poderia ser encontrado em mim mesmo ou no grande livro do mundo. Passei a minha juventude
visitando tribunais  e exércitos, misturando-me com pessoas de diversos temperamentos e fileiras, reunindo várias experiências,
testando-me em situações que a fortuna me proporcionou e em todos os momentos,
refletindo pessoalmente sobre o que quer que tenha vindo da minha maneira, de modo a obter algum lucro com isso.".  Descartes passou uma grande parte da sua vida adulta
longe de sua terra natal, França, na República Holandesa,
já que ele sustentava a crença, não inteiramente imprudente,
que a holandesa mercantil, como povo, estava muito preocupada com ganhar dinheiro para perseguir um homem de pensamento livre como ele próprio.
No entanto, descobriu-se que os holandeses eram um pouco menos materialistas

Arabic: 
بأنه يؤمن بأن نبني أفكارنا على التجربة الذاتية والمنطق وليس بناء على السلطة والتقاليد
في كتابه "خطاب في المنهج" المنشور عام 1637 وضح طريقتة في الكتابة
منذ وقت بعيد تركت طريقة البحث في الرسائل لانه لاتوجد معارف خارج ذواتنا أو في كتاب الحياة العظيم
قضيت شبابي مسافرا, زائرا لمحاكم وجيوش, اختلطت بأناس مختلفين وجمعت تجارب مختلفة
مختبرا نفسي في عدة أوضاع صعبة اغنت تجربتي
عاكسا طوال الوقت شخصياً التجارب التي مرت بي لأستفد منها
عاش ديكارت لوقت طويل خارج بلده الأصلي فرنسا، في جمهورية هولندا
نظرا لاعتقاده بأن العالم الهولندي التجاري سيكون بعيدا عن انزعاجه  لانشغال الناس باعمالهم التجارية وجمع الأموال
ما لبث أن أكتشف أن الهولنديين كانوا أقل مادية كما كان يأمل

Dutch: 
en niet op autoriteiten of tradities.
In zijn belangrijkste boek, Discours de la methode, uit 1637,
Legt hij de aanleiding voor zijn schrijven uit
Ik ben lang geleden opgehouden met het bestuderen van geschriften, omdat de kennis die ik zoek
in mijzelf dan wel in het "boek van de wereld" gevonden moet worden.
In mijn jeugd heb ik veel gereisd, verschillende hoven en legers bezocht,
Ik heb veel soorten mensen ontmoeten en zo verschillende ervaringen opgedaan.
Ik heb mezelf getoets aan de situaties die op mijn pad kwamen en altijd
persoonlijk gereflecteerd op wat er op mijn pad kwam om er van te kunnen leren.
Descartes bracht een groot deel van zijn leven buiten zijn geboorteland Frankrijk door, namelijk in Nederland.
Omdat hij dacht dat de Nederlandse kooplieden hun geld belangrijker vonden dan een vrije denker lastig vallen.
Helaas, de Nederlanders waren niet zo materialistisch als gehoopt en Descartes moest wel 24 keer verhuizen

Italian: 
in esperienze e ragioni individuali, invece di autorità e tradizione. Nel suo miglior libro "Discorso sul metodo" pubblicato nel 1637
egli spiegò come l'ha scritto:"Molto tempo fa, ho interamente abbandonato gli studi in lettere
che si risolvono nel cercare alcuna conoscenza, oltre a ciò che poteva esser trovato in me stesso o nel grande libro del mondo, Ho speso la mia giovinezza
viaggiando, visitando corti ed eserciti, mischiandomi con persone di diverso temperamento e livello radunando varie esperienze,
Mettendomi alla prova in situazioni dove la fortuna mi ha permesso, e tutte le volte
riflettere personalmente su qualsiasi cosa venne sulla mia strada, per guadagnare del profitto da ciò.
Descartes spese una grande parte della sua vita lontano dalla madrepatria Francia nella Repubblica Olandese
poiché sosteneva la convinzione, non del tutto incautamente,
che il popolo olandese mercantile si preoccuperebbe troppo di guadagnare denaro per tormentare un uomo libero come lui
Nonostante ciò ne uscì che il popolo olandese era un po' meno materialistico di quanto sperasse,

French: 
au lieu de les ancrer dans l'autorité et la tradition.
dans son plus grand ouvrage, Discours de la Méthode publié en 1637
il explique comment il vint à l'écrire
"sitôt que l'âge me permit [...] je quittai l'étude des lettres
me résolvant de ne chercher plus d'autre science, que celle qui se pourrait trouver en moi-même
ou bien dans le grand livre du monde
j'employai le reste de ma jeunesse à voyager, à voir des cours et des armées
à fréquenter des gens de diverses humeurs et conditions
à recueillir diverses expériences,
à m'éprouver moi-même dans les rencontres que la fortune me proposait,
et partout à faire telle réflexion sur les choses qui se présentaient
que j'en pusse tirer quelque profit."
Descartes passa une grande partie de sa vie adulte
loin de sa France natale en Hollande
car il croyait, (quelque peu sagement) que les hollandais marchands
seraient, en tant que peuple, trop concentrés à générer de l'argent
pour s'attaquer à un libre penseur comme lui
mais les hollandais firent moins matérialistes qu'il avait espéré

Chinese: 
而不是建立在權威、傳統上
在1637 年出版的重要著作《談談方法》中
他解釋了寫作此書的原因
「許久以前，我完全拋棄了閱讀，
只在我自身以及所處的廣大世界中學習知識
我在年輕時旅行，走訪法院、軍隊，
接觸各種不同性格和階層的人，
收集許多不同的經驗，
在命運帶給我的事件中自我考驗，
然後將所有遭遇內省，
從中得到益處。」
笛卡兒成年後多數時間不在家鄉法國，而在荷蘭共和國
因為他不無理由的相信
重商的荷蘭人太專注於賺錢，
不會來打擾像他這樣的自由思想家
但是，荷蘭人並沒有如他所望的那麼物質主義

French: 
et il dut déménager 24 fois pour se débarrasser des espions et agents du gouvernement.
L'approche subjective de la philosophie de Descartes
atteint son pic avec la formule "cogito ergo sum"
"je pense donc je suis"
la phrase apparut d'abord en français "je pense donc je suis"
dans le Discours de la Méthode
avant d'apparaître en Latin dans Le principe de La philosophie en 1644
cela devait être la réponse ultime de Descartes à la question à laquelle les philosophes
s'intéressent, quelques fois sans être raisonnables.
Comment peut-on savoir que quoi que ce soit, y compris soi-même, existe réellement ?
et n'est pas qu'un rêve ou un fantasme ?
dans sa quête de certitude face à cette question
Il commença par observer que nos cinq sens ne sont pas fiables
il ne peut, dit il, savoir s'il est réellement assis dans une pièce dans ses habits, près d'un feu, ou s'il rêve simplement d'une telle chose.
mais il existe une chose qu'il peut savoir sans douter

Romanian: 
materialiști pe cât spera el, așa că filosoful a ajuns să se mute de 24 de ori pentru a evita spionii și agenții guvernului.
Abordarea subiectivă a lui Descartes față de filosofie și-a atins apogeul când a ajuns la faimoasa frază "Cogito ergo sum",
"Gândesc, prin urmare exist". Fraza a apărut prima dată în franceză, "Je pense, donc je suis", în "Discurs asupra metodei"
pe urmă făcându-și apariția în latină, în "Principiile filosofiei", din 1644.
Descartes intenționa ca acesta să fie răspunsul suprem la o întrebare de care filosofii
erau poate uneori nerezonabil de interesați. Și anume
cum poate cineva să știe că orice, inclusiv el însuși,
există defapt și nu este doar un vis sau
o iluzie. În căutarea lui a certitudinii pentru această întrebare, dacă totul e un vis,
Descartes a început să observe că simțurile umane sunt foarte nestatornice. De exemplu, spunea el,
nu putea să știe cu adevărat că stă într-o cameră, în cămașa lui de noapte,
lângă un foc sau doar visează.
Dar exista un lucru pe care îl știa cu siguranță. Știa că într-adevăr

Czech: 
a musel se celkem 24 krát přestěhovat aby se vyhnul špehům a vládním agentům.
Destartův subjektivní přístup k filozofii vyvrcholil slavnou frází
,,Myslím, tedy jsem"
Tato fráze se poprvé objevila ve francouzštině
v ,,Pojednání  o metodě" a poté se objevila v latině v ,,Principech filozofie" v roce 1644
Bylo to zamýšleno jako descartova konečná odpověd na otázku
o kterou se filozofové občas až nesmyslně zajímali.
Totiž jak někdo může vědět, že něco včetně onoho samého může existovat raději než
být součástí snu nebo fantazie.
Při pátrání po jistotě okolo této otázky, jestli je to všechno jen sen,
Descartes začal s pozorováním toho, že lidské smysly jsou hluboce nespolehlivé.
Řekl například, že nemůže vědět, jestli opravdu sedí v místnosti ve svém talaru vedle ohně
nebo se mu o tom jenom zdá.
Ale jedno mohl s jistotou vědět, mohl věřit v to, že přemýšlí.

German: 
materialistisch heraus - und der Philosoph zog 24 mal um, um Spionen und Agenten der Regierung zu entkommen.
Descartes subjektive Herangehensweise an die Philosophie fand ihren Höhepunkt mit dem berühmten Satz: "Cogito ergo sum"
"Ich denke, also bin ich".
Der Satz  erschien das erste Mal auf Französisch  „Je pense, donc je suis“ im Buch „Abhandlung über die Methode"
bevor er dann auf Latein in den 'Prinzipien der Philosophie' von 1644 erschien.
Es war Descartes endgültige Antwort auf eine Frage, welche Philosophen
manchmal, vielleicht unvernünftigerweise, sehr interessiert, nämlich:
Wie kann man wissen, dass überhaupt etwas, einem eingeschlossen
wirklich existiert, und nicht vielmehr eine Art Traum oder
Phantasma ist. In seiner Suche nach Sicherheit in dieser Frage,
begann Descartes mit der Beobachtung, dass unsere Sinne nicht verlässlich sind. Sie konnten bspw.
nicht garantieren, dass er wirklich in seinem Morgenmantel in seinem Zimmer sitzt
neben einem Feuer - oder ob er nicht einfach davon träumt.
Aber es gab etwas, das er sich sicher sein kann - Er weiss sicher, dass er denkt.

Turkish: 
ve sonuç olarak devlet ajanları ve casuslardan kaçabilmek için 24 kez taşınmak zorunda kaldı.
Descartes'ın öznel felsefesi zirvesine "cogito ergo sum" ifadesine vardığında ulaştı."
Düşünüyorum öyleyse varım
bu söz ilk defa "Yöntem Üzerine Söylev"de fransızca "Je pense donc je suis" sonra ise "Felsefenin Prensipleri" adlı kitabında 1644'de latince yayımladı.
Bu Descartes'ın o zamnki filozofların bazen çok akıl almaz derecede ilgilendiği bir soruya nihai cevabıydı:
İnsan nasıl kendi de dahil olmak üzere var olduğundan ve sadece bir rüya olmadığından emin olabilir
Herşeyin bir düş olup olmadığı sorusu üzerine , kesinlik arayışında Descartes işe insan duyularının güvenilmez olduğunu gözlemleyerek başladı.
Örneğin  "Sabahlığımla bir şöminenin yanında bir odada mı oturduğum yoksa sadece bunu düşlediğim mi konusunda güvenilemez."
Ancak kesin olarak bilebileceği bir şey vardı.

Portuguese: 
do que ele esperava, e o Filósofo acabou viajando 24 vezes para se manter à frente de espiões e agentes do governo.
A abordagem subjetiva de Descartes para a Filosofia atingiu o seu clímax quando ele chegou à famosa frase "cogito Ergo sum".
" Eu penso, logo existo".
A frase apareceu pela primeira vez em francês, "Je pense dong je suis" no discurso sobre o método,
antes de aparecer em latino nos princípios de Filosofia de 1644.
Pretendia-se ser a resposta definitiva das cartas a uma pergunta que os filósofos
Às vezes, talvez não seja razoavelmente interessado, nomeadamente
Como se pode saber de tudo, incluindo nós próprios?
Na verdade, existir, em vez de sermos algum tipo de sonho ou fantasma.
Na sua pesquisa pela certeza desta questão de que tudo poderia ser um sonho,
Descartes começou a observar que os nossos sentidos humanos são profundamente confiáveis. Ele não poderia, por exemplo,
Ele disse que confiava neles para saber se ele estava realmente sentado em uma sala na sua cadeira
ao lado de um incêndio ou simplesmente sonhando com tal coisa.
Mas havia uma coisa que ele podia saber com certeza de que poderia confiar:

Italian: 
e il filosofo finì per traslocare 24 volte per tenere lontane spie e agenti governativi.
Il discorso soggettivo di Descartes raggiunse il proprio apice quando arrivò alla famosa frase
"Cogito ergo sum"
"Penso dunque sono"
La frase apparse inizialmente in francese -Je pense donc je suis- nel "Discorso sul Metodo"
E poi apparse il Latino ne "I principi della Filosofia" nel 1644.
Essa doveva essere l'ultima risposta a una domanda a cui i filosofi
certe volte erano irragionevolmente interessati, ovvero
"Come si può sapere che qualsiasi cosa, incluso se stessi,
attualmente esiste invece di essere una sorta di sogno o fantasma?"
Nella sua ricerca c'era la certezza intorno a questa domanda se potesse essere tutto un sogno
Descartes iniziò ad osservare che i nostri sensi sono profondamente inaffidabili. Egli non potè, per esempio,
essere creduto di sapere se era effettivamente seduto in una stanza nella sua vestaglia
accanto ad un fuoco, o egli semplicemente sognasse una cosa così.
Ma una cosa seppe per certo: Egli poteva credere che stesse effettivamente pensando.

Arabic: 
وانتهى المطاف به متنقلا 24 مرة مختباً من الجواسيس 
وعملاء الأجهزة الحكومية
اتجاه ديكارت نحو الفلسفة الذاتية ووصل ذروته بمقولته الشهيرة
كوجيتو ارغو سوم
أنا افكر إذن أنا موجود
المقولة ظهرت أولا بالفرنسية في كتاب "خطاب في المنهج"
قبل ظهورها بالاتينية في كتاب "أساسيات الفلسفة" 1644
هذه العبارة كانت جواب ديكارت لسؤال لطالما شغل الكثير من الفلاسفة بشكل غير معقول
ألا وهو, كيف يستطيع المرء أن يعرف بأن الشيء وحتى الشخص بذاته موجود
أم أن وجوده مجرد حلم أو وهم
في بحثه لجواب حول ما إذا كانت الحياة مجرد حلم
بدأ ديكارت بالقول بأن حواسنا لايمكن الوثوق بها أبدا
فلم يستطيع على سبيل المثال التأكد إذا ما كان هو فعلا جالس  بمعطفه على كرسي بجانب النار
أو انه يحلم بالأمر فقط
لكن أمراً واحد فقط كان متأكد منه فقط
كان يستطيع الوثوق بأنه كان يفكر

Indonesian: 
dan sang filsuf akhirnya bergerak 24 kali untuk mengungguli mata-mata dan agen pemerintah.
Pendekatan subyektif Descartes terhadap filsafat mencapai klimaksnya ketika ia sampai pada ungkapan terkenal itu
'Cogito ergo sum'
-'Oleh karena itu saya pikir saya'.
Ungkapan ini pertama kali muncul dalam bahasa Prancis —'Je pense donc je suis' — dalam Discourse on the Method
sebelum kemudian muncul dalam bahasa Latin dalam Principles of Philosophy of 1644.
Itu dimaksudkan untuk menjadi jawaban utama Descartes atas pertanyaan yang diajukan para filsuf
terkadang mungkin tertarik secara tidak masuk akal, yaitu
'Bagaimana orang bisa tahu bahwa apa pun termasuk diri sendiri,
sebenarnya ada alih-alih menjadi semacam mimpi atau fantasi? '
Dalam pencariannya ada kepastian seputar pertanyaan apakah ini semua hanya mimpi
Descartes memulai dengan mengamati bahwa indera manusiawi kita sangat tidak dapat diandalkan. Dia tidak bisa, misalnya,
katanya, percayalah untuk mengetahui apakah dia benar-benar duduk di sebuah ruangan dengan gaun rias
di sebelah api, atau hanya memimpikan hal seperti itu.
Tapi ada satu hal yang dia tahu pasti: dia bisa percaya bahwa dia benar-benar berpikir.

Spanish: 
Así que el filósofo se mudo unas 24 veces para evadir espías y agentes del gobierno.
El enfoque subjetivo a la filosofía de Descartes llegó a su clímax con su frase famosa:
"Cogito ergo sum"
(pienso, luego existo)
La frase apareció primero en francés:
"Je pense donc je suis"
Publicada en "Discurso del Método" antes de aparecer en latín en "Los Principios de la Filosofía" en 1644.
Era su intento de responder una pregunta que causa en los filósofos particular interés, en veces irracional.
¿Cómo puede uno saber que algo, incluyendo uno mismo, existe y no es un sueño o una ilusión?
En su búsqueda de la respuesta Descartes comenzó notando que nuestros sentidos no son de fiar.
Por ejemplo, no se puede confiar en que uno sepa si se encuentra sentado en un cuarto junto al fuego en bata.
O si ello es solo un sueño.
Pero sí hay algo que se puede saber. Se puede saber que uno está pensando.

Bulgarian: 
Затова философът се мести 24 пъти, за да отбягва шпиони и правителствени агенти.
Субективният подход на Декарт към философията
достига своя върхов момент, щом му хрумва фразата -
Cogito ergo sum -
Мисля, следователно съм.
Първо се появява на френски.
В „Разсъждение за метода“, а след това и на латински в "Принципите на философията"  през 1644.
Предназначена е като всеобхватен отговор
на въпроса, от който философите понякога твърде силно се интересуват -
Как може някой да е сигурен, че каквото и да било, включително и той,
наистина съществува, а не е някакъв сън или фантазия?
В търсенето на яснота около този въпрос,
тоест дали всичко не е сън,
Декарт наблюдава колко трудно можем да се доверим на сетивата си.
Нямало как например да знае дали не седи в някоя стая с вечерните си одеяния пред камината
или просто не сънува.
Но в едно може да е сигурен -
може да е уверен, че все пак мисли.

Chinese: 
使這位哲學家搬家搬了 24 次，以躲避間諜和情報人員
笛卡兒內省式的哲學方法
在他提出那句名言時達到頂峰:
『我思故我在』
這句話首先以法語出現在《談談方法》中:
Je pense donc je suis.
然後以拉丁文出現在1644年的《哲學原理》
這是笛卡兒對一個哲學界大感興趣的問題的終極解答:
「一個人如何知道任何事物，包括自己，真的存在，
而不只是某種夢境或幻想?」
在這個「是否一切都是夢?」的問題上
笛卡兒首先觀察到人類感官的不可靠性
他舉例說明，
他無法確信自己是否正穿著長袍坐在房間的火爐邊，
或著只是夢到如此
但有一件事他能夠確定
他能夠確信他正在思考

English: 
and the philosopher ended up moving 24 times to keep ahead of spies and government agents.
Descartes' subjective approach to philosophy reached its climax when he arrived at the famous phrase
'Cogito ergo sum'
—'I think therefore I am'.
The phrase first appeared in French—'Je pense donc je suis'—in the Discourse on the Method
before then appearing in Latin in the Principles of Philosophy of 1644.
It was intended to be Descartes' ultimate answer to a question that philosophers
sometimes get perhaps unreasonably interested in, namely
'How can one know that anything including oneself,
actually exists rather than being some sort of dream or phantasm?'
On his quest was certainty around this question of whether it might all be a dream
Descartes began by observing that our human senses are deeply unreliable. He couldn't, for example,
he said, be trusted to know whether he was actually sitting in a room in his dressing gown
next to a fire, or merely dreaming of such a thing.
But there was one thing he could know for sure: he could trust that he was actually thinking.

Dutch: 
om uit de handen te blijven van spionnen en vaderlandse militie.
Zijn subjectieve aanpak van filosofie bereikte zijn hoogte punt toen hij de beroemde zin presenteerde
Cogito ergo sum, ik denk dus ik besta.
De zin was al eerder in het Frans verschenen, in de discours, voordat het in Latijn overgenomen werd
in de "principes van de filosofie" in 1644.
Het was bedoeld als oplossing voor het vraagstuk waar filosofen zich soms haast onredelijk in vastbijten.
Hoe kun je zeker weten dat iets inclusief jezelf ECHT bestaat?
En dat het niet een soort van droom of fantasie is?
Op zijn zoektocht naar zekerheid in deze kwestie,
begon Descartes met de observatie dat onze zintuigen onbetrouwbaar zijn.
Hij kon bijvoorbeeld niet echt zeker weten of hij in de stoel voor het vuur zat, of dat enkel maar droomde.
Maar er was één ding dat hij zeker kon weten, namelijk, dat hij aan het nadenken was.

German: 
Seine Existenz konnte mit einem eleganten tautologischen Trick bewiesen werden.
Er könnte nicht denken und sich fragen, ob er existiert, wenn er nicht existiert.
So war sein Denken ein Beweis für seine Existenz. Oder um zum Satz zurückzugehen:
"Ich denke, also bin ich". Das klingt nicht nach einer grossen Erkenntnis
Aber Descartes brauchte sie, als einen archimedischen Punkt in einer epistemologisch unsteten Welt.
Mit dieser Sicherheit konnte sein Geist ähnliche unwiderlegbare Warhheiten finden, so Descartes.
Einiger Charm von Descartes Werk kommt durch die Verflechtung von persönlichen Details
mit trockenen philosophischen Stellen. Er erzählt uns bspw. dass er auf diese revolutionäre Idee im Winter
von 1619 gekommen ist, als er der bitteren Kälte der Niederlanden entkam, indem er in einen Ofen hüpfte, in dem er den ganzen Tag meditierte.
Descartes verkörpert das einzälgengärische Ende der Philosophie. Man kann in seinen Augen,
die tiefsten Probleme lösen, indem man tief in sich selbst sucht.

Romanian: 
gândește. Existența lui putea fi dovedită printr-un simplu truc tautologic.
Nu ar putea să existe și să se întrebe dacă există, dacă nu exista.
Prin urmare, gândirea lui era o dovadă simplă a existenței sale, sau, ca să reveninm la maximă, "Gândesc, deci
exist". Poate că asta nu pare a fi o revelație uriașă,
dar Descartes a folosit-o ca un punct de vedere arhimedic într-o lume epistemologic instabilă.
Cu această certitudine în spate, Descartes argumenta că mintea lui poate descoperi alte adevăruri similare, irefutabile.
O parte din șarmul scrierilor lui Descartes provine din împletirea detaliilor personale
cu pasajele filosofice mai aride. Ne spune, de exemplu, ca ideea sa revoluționară i-a venit în iarna din
1619, când a scăpat de frigul aprig al țărilor de jos băgându-se într-un cuptor și meditând toată ziua în el.
Descartes epitomizează sfârșitul singuratic al filosofiei. Un om poate, în opinia lui,
să rezolve cele mai profunde probleme privind adânc înlăuntrul său.

Chinese: 
他的存在能夠透過套套邏輯予以證明:
如果他不存在，他就不能懷疑他是否存在
因此他的思考正是他存在的基本證明
也就是那句箴言:
我思故我在
這聽起來不是了不起的洞見
但笛卡兒在一個知識論上不穩固的世界中
將它當作一個支點
有了這個穩固的保證
笛卡兒論證它的心靈能夠進一步發現其他類似的無可反駁的真理
笛卡兒作品的其一誘人之處在於枯燥哲學段落之外
對個人細節的描寫
比如他描述他的革命性想法來自1619年的冬天
當時他為了躲避寒冬，躲進了一個火爐裡冥想了一整天
笛卡兒象徵著哲學孤獨的一面
在他眼中，一個人能夠透過自省解決最深切的難題

Arabic: 
وهكذا اثبت وجوده عن طريق خدعة غير قابلة للدحض
لم يكن باستطاعته التفكير والتساؤل حول وجوده لو لم يكن موجودا
لذلك فأن تفكيره بحد ذاته هو دليل وجوده
أو بالعودة لجملته "أنا أفكر اذا أنا موجود"
قد يبدو هذا التفسير ليس كبصيرة راىعة, لكن ديكارات استعمل هذا التفسير كنقطة أرخميدسية
في عالم نظرية المعرفة (Epistemology) الغير مستقر
مع هذا اليقين الوجودي المحفوظ بأمان, جادل ديكارت بأمكانية عقله للوصل لحقاىق غير قابلة للدحض (بناء على مبدأ الشك)
بعض سحر أعمال ديكارت يأتي من خلال تظفير تفاصيل شخصه
بجانب الأفكار الفلسفية الجافة
كتب على سبيل المثال بأن فكرته الثورية بمدأ الشك جاءته في شتاء عام 1916
عندما هرب من برودة هولندا القاسية بقفزه داخل مدخنة والتأمل فيها طوال اليوم
مثل ديكارت النهاية الانفرادية للفلسفة
برأيه, يستطيع أي شخص منا حل أعقد المشاكل بمجرد البحث العميق بذاته

Bulgarian: 
Съществованието му се потвърждава чрез хитър тавтологичен трик -
не би могъл да мисли и да се чуди дали съществува, ако не съществува.
Затова идеята му е съвсем основно потвърждение на битието му.
Както бе споменато - Мисля, следователно съм.
Може да не звучи като страхотно проникновение,
но Декарт го използва като отправна точка в епистемологично неуравновесен свят.
С тази истина, вече подсигурена, Декарт твърди,
че мисълта му може да разкрие още сходни истини.
Част от очарованието на неговото творчество идва от съчетанието на лични детайли
с по-суховати философски пасажи.
Споделя например, че революционната му идея
му е хрумнала през зимата на 1619,
когато избягал от свирепия студ на Нидерландия, като се вмъкнал в печка
и цял ден медитирал вътре.
Декарт въплъщава самотното естество на философията.
Според него човек може да разреши и най-върховните проблеми
вглеждайки се дълбоко в себе си.

Dutch: 
Zijn bestaan kon bewezen worden met een mooie tautologische truc.
Hij kon onmogelijk nadenken en zich afvragen of hij wel bestond, als hij niet zou bestaan,
dus was zijn denken een zeer overtuigend bewijs van zijn bestaan: ik denk dus ik besta.
Dit klinkt misschien niet heel revolutionair, maar Descartes gebruikte het als een ijkpunt in een onzekere wetenschappelijke wereld.
Met deze zekerheid veilig vast gesteld, kon Descartes zijn gedachten wijden aan andere belangrijke zaken.
De aantrekkingskracht van het werk van Descartes komt door het opnemen van persoonlijke details
naast droge filosofische passages.
Hij vertelt bijvoorbeeld hoe zijn revolutionaire idee in 1619 op kwam
toen hij de Nederlandse winterse kou even ontsnapte door zich op te sluiten in een broodoven
om er de hele middag in te mediteren.
Descartes beschrijft het eindpunt van de filosofie, wanneer men de meest ingewikkelde kwesties
kan oplossen door diep in zich zelf te zoeken.

Italian: 
La sua esistenza può essere testimoniata da un chiaro trucco tatuologico.
Egli non poteva pensare e chiedersi se esistesse o non esistesse,
perciò il suo pensare era una una prova molto basilare del suo essere o di ritornare alla massima "penso dunque sono".
Questo potrebbe non sembrare un'enorme intuizione, ma Descartes lo ha usato come punto archimedeo
in un mondo epistemologicamente instabile.
Con questa certezza, Descartes sostenne che la sua mente potesse andare alla scoperta di altre verità altrettanto inconfutabili.
Parte del fascino del lavoro di Descartes passa attraverso il suo intreccio di dettagli personali,
insieme a passaggi filosofici più aridi. Ci dice, per esempio, che la sua idea rivoluzionaria gli è venuta durante l'inverno del
1619, quando era fuggito dal freddo feroce dei paesi bassi saltellando su una stufa e passando l'intera giornata a meditare dentro.
Descartes incarna la fine solitaria della filosofia. Uno può, ai suoi occhi,
risolvere i problemi più profondi cercando nel profondo di se stessi.

Spanish: 
Su existencia podía ser probada con un truco tautológico.
Él no podía estar pensando, preguntandose sobre su existencia, si no existiese.
Por lo tanto, su pensamiento, era una prueba básica de su existencia.
O, volviendo a su máxima: "Pienso, luego existo."
Puede sonar como una revelación de poco valor.
Sin embargo, Descartes la uso como pivote en un mundo epistemológicamente inestable.
Con esta certeza asegurada Descartes argumentaba que su mente podía proseguir a buscar otras verdades.
Parte del encanto en las obras de Descartes viene del entrelazamiento de detalles personales
con pasajes filosóficos de caracter más rígido.
Por ejemplo, narra que su idea revolucionaria le llego en el invierno de 1619.
Al intentar escapar del feroz frío de Los Países Bajos refugiandose en un horno en el que medito todo el día.
Descartes personifica el "ideal solitario" de la filosofía.
En su opinión, uno puede resolver los problemas más profundos buscando en sí mismo.

Turkish: 
Düşünüyor olduğuna güvenilebilirdi. Varlığı totolojik bir hileyle kanıtlanabilirdi.
Var olmasa düşünemez ve sorgulayamazdı öyleyse düşünmesi varlığının en temel kanıtıydı.
Maksime geri dönecek olursak:"Düşünüyorum öyleyse varım" Bu çok büyük bir kavrayışa benzemeyebilir
ancak Descartes epistemolojik olarak dengesiz bir dünyada bunu bir gerçekliği obejktif olarak gözlemleyebileciğimiz bir nokta olarak kullandı.
Kesinliği güvenle zihninde olan Descartes aklının artık başka kesin hakikatler keşfetmeye devam edebileceğini düşünüyordu.
Descartes'ın karizmasının bir kısmı daha felsefi bölümlerin kişisel ayrıntılarla birleştirilmesinden gelir.
Örneğin devrimci fikrine 1619 kışında, Hollanda soğuğundan kaçıp bir sobanın içine girip tüm günü orada düşünerek geçirdiğinde vardığını anlatır.
Descartes öznel felsefeye mükemmel bir örnektir. Ona göre insan en derin sorunlarını kendi içinde çözebilir.

French: 
il peut affirmer qu'il pense en effet
son existence peut être prouvée par un fait totologique
il ne pourrait se demander s'il existe, s'il n'existait pas
et sa pensée est donc une preuve très simple de son existence
tout cela pour retrouver la maxime "je pense donc je suis"
ceci ne semble peut-être pas être une grande introspection
mais Descartes l'utilisa comme un point d'Archimède
dans un monde histologiquement instable
avec cette certitude mise en banque
Descartes défendit que son esprit pouvait alors découvrir d'autres vérités indubitables
une partie du charme du travail de Descartes
provient du mélange de détails personnels et de passages philosophiques rigoureux
il dit par exemple que son idée révolutionnaire lui vint à l'hiver 1619
quand il échappa au froid de la région en se réfugiant dans un réchaud
et passa la journée entière à méditer à l'intérieur
Descartes illustre la fin solitaire de la philosophie
on peut résoudre les problèmes les plus profond en cherchant au plus profond de soi

English: 
His existence could be proved by a neat tautological trick.
He could not be thinking and wondering if he existed if he did not exist,
therefore his thinking was a very basic proof of his being or to return to the maxim 'I think therefore I am'.
This might not sound like a huge insight, but Descartes used it as an Archimedean point
in an epistemologically unsteady world.
With this certainty safely banked, Descartes argued that his mind could go to discover other similarly irrefutable truths.
Some of the charm of Descartes' work comes through his entwining of personal details,
along with more arid philosophical passages. He tells us, for example, that his revolutionary idea came to him during the winter of
1619, when he'd escaped the fierce cold of the low countries by hopping into a stove and spending the whole day meditating inside.
Descartes epitomizes the solitary end of philosophy. One can, in his eyes,
solve the most profound problems by searching deep within oneself.

Czech: 
Jeho existence mohla být potvrzena mazaným tautologickým trikem.
Nemohl by přemýšlet a zajímat se o to, jestli existuje, když by neexistoval,
proto bylo jeho přemýšlení zásadním důvodem jeho existence a nebo
cesta zpět ke rčení ,,Myslím, tedy jsem".
Toto možná nezní jako to nejlepší porozumění, ale Descartes toto použil jako
Archimedský bod v epistemologicky nestálém světě.
S tím samozřejmě Descartes tvrdil, že jeho mysl bude pokračoval a objeví jinou podobně nepopiratelnou pravdu
některé  kouzlo Descartovo práce přichází skrze  výkřiků osobních detailů spolu s více vyprahlými filosofickými pasážemi
říká nám například, že je revoluční myšlenka k němu přišla během zimy 1619, kdy unikl od  chladu skočením do kamen a strávil celý den přemýšlí uvnitř

Portuguese: 
Que ele era um ser pensante. A sua existência poderia ser comprovada por um truque tautológico puro.
Ele não podia pensar e pensar se ele existia se ele não existisse
Portanto, o seu pensamento era uma prova muito básica da sua existência, ou para retornar ao inicio, "Eu penso, logo existo."
Isto pode não soar como uma grande visão,
mas Descartes usou isso como um ponto arquimedâneo num mundo epistemologicamente instável.
Com esta certeza seguramente descartada, Descartes argumentou que a sua mente conseguiria descobrir outras verdades igualmente irrefutáveis.
Um pouco do encanto do trabalho de Descartes vem através do entrelaçamento de detalhes pessoais,
juntamente com mais passagens filosóficas áridas. Ele diz-nos, por exemplo, que a sua ideia revolucionária veio até ele durante o inverno de 1619,
quando ele escapou do frio dos países baixos, saltando para um fogão e passando o dia inteiro meditando dentro.
Descartes personifica o fim solitário da Filosofia. A seus olhos,
resolvemos os problemas mais profundos procurando profundamente dentro de nós mesmos.

Indonesian: 
Keberadaannya bisa dibuktikan dengan trik tautologis yang rapi.
Dia tidak bisa berpikir dan bertanya-tanya apakah dia ada jika dia tidak ada,
oleh karena itu pemikirannya adalah bukti yang sangat mendasar tentang keberadaannya atau untuk kembali ke pepatah 'Karena itu saya pikir demikian'.
Ini mungkin tidak terdengar seperti wawasan yang luas, tetapi Descartes menggunakannya sebagai titik Archimedean
dalam dunia yang tidak stabil secara epistemologis.
Dengan kepastian ini disimpan dengan aman, Descartes berpendapat bahwa pikirannya dapat pergi untuk menemukan kebenaran lain yang juga tak terbantahkan.
Beberapa pesona karya Descartes datang melalui keterkaitannya dengan detail pribadi,
bersama dengan bagian-bagian filosofis yang lebih kering. Dia memberi tahu kita, misalnya, bahwa gagasan revolusionernya datang kepadanya selama musim dingin
1619, ketika dia lolos dari hawa dingin yang dahsyat dari negara-negara rendah dengan melompat ke kompor dan menghabiskan sepanjang hari bermeditasi di dalam.
Descartes melambangkan akhir filsafat yang soliter. Seseorang bisa, di matanya,
memecahkan masalah yang paling mendalam dengan mencari jauh ke dalam diri sendiri.

Turkish: 
Birey grupları veya nesilden nesle geçen bilgi, şiimdi üniversitelerde olduğu gib, Descartes için son derece şaibelidir.
Filozofların pahalı aletleer, duyulmamış terminoloji ve büyük veri setleri kullanan bilim adamı çetelerine ihtiyacı yoktur,
onlar için gerekli olan yalnızca sessiz bir oda ve akılcı bir zihindir.
Descartes bize bir gün sabahın 11inde evine gelen ve onu halen yatakta görünce şaşıran arkadaşlarıyka dalga geçtiğini anlatır.
Ne yapıyorsun?" diye sorulunca "Düşünüyorum" diye cevap verir.
Arkadaşları Descartes'ın onları aslında saçma eylemleri, yatakta saf ve sessiz düşünmeye tercih etmeleri sebebiyle aşağılamasına şaşarlar.
1649'da Descartes bir büyük eserini daha tamamladı:"Ruhun Tutkuları".
Bu amatör bir filozof ve duygusal ve çalkantılı ruhlu Prenses Bohemyalı Elizabeth'le 6 yıllık yazışmalarının sonucuydu.

Arabic: 
فرق من أشخاص او أفكار متوارثة خلال الأجيال  كالجامعات مثلا هي أفكار مشبوه بأمرها بالنسبة لديكارت
بعكس العلماء, لا يحتاج الفلاسفة لفرق من العلماء,أجهزة باهظة, كلمات معقدة أو كميات كبيرة من المعلومات
كل ما يحتاجه الفيلسوف هو غرفة هادئة وعقل مفكر
وفي موضع أخر
تحدث ديكارت عن أصدقائه الذين كانوا يزورونه في الساعة الحادية عشر صباحا متعجبين من بقاءه في السرير لهذا الوقت
"ما الذي تفعله هناك؟" كانوا يسئلون
"أفكر" رد ديكارت
أصدقاءه كانوا منذهلين, لكن ديكارت كان ينتقدهم ايضا بدوره
بقوله أن الناس تفضل أعمال لا قيمة لها على جمال ونقاء التأمل في السرير
في العام 1649 أنهى ديكارت عمل رائع أخر: "شغف الروح"
الذي كان نتاج ست سنوات من المراسلة مع شخصية ملكية
مع الملكة إليزابيث البوهيمية,  التي كانت فيلسوفة مبتدأ وروح شاعرية حساسة

Chinese: 
成群結隊的人、傳遞數個世代的想法...
如大學裡的想法，笛卡兒都深深懷疑
哲學家不需要成群結黨的科學家、最新的儀器、新奇的字眼、數據
哲學家只需要一個安靜的房間和理性的心靈
有一次，笛卡兒嘲弄了一群早上11:00來訪，
驚訝地發現他還在床上的朋友
「你在幹嘛?」他們質問
笛卡兒回答:「思考。」
朋友們大吃一驚，
笛卡兒接著批評他們:
「把無意義的日常瑣事
看得比在床上純粹寂靜反省之美來得重要」
1649年笛卡兒完成另一部鉅著《論靈魂之情》
那是六年間與皇室成員來往的成果
波西米亞的伊莉莎白公主
一位熱切的業餘哲學家
也是個情緒豐富、紊亂的靈魂
他寫信給笛卡兒懇求他書寫「激情」

Spanish: 
Los equipos. Las ideas transmitidas generacionalmente, como ocurre en las universidades.
Descartes las mira con recelo.
Los filósofos no necesitan bandas de científicos con máquinas aparatosas,
jerga indescifrable y enormes bases de datos.
Solo requieren de un cuarto tranquilo y una mente racional.
En otro punto, Descartes recuenta que humilló a un grupo de amigos
que llegaron a su casa a las 11 a.m. y se sorprendieron de verle aún en la cama.
"¿Qué haces?", le preguntaron escépticos.
"Pienso", respondió Decartes.
El grupo quedó pasmado. Pero Decartes les criticó por valorar tareas absurdas e impracticas
sobre la belleza de una reflexión pura y silenciosa en la cama.
En 1649, Descartes terminó otra gran obra:
"Tratado de las Pasiones del Alma"
Resultado de 6 años de correspondencia con una conocida de la realeza: la princesa Isabel de Bohemia.
Una filósofa aficionada de alma emocional y turbulenta.
Había escrito a Descartes rogandole que escribiera sobre las pasiones.

Italian: 
Squadre di individui o idee passate attraverso le generazioni come sono nelle università sono profondamente sospette per Descartes.
I filosofi non hanno bisogno di bande di scienziati che usano apparecchiature costose, terminologia inaudita e enormi set di dati.
Loro hanno soltanto bisogno di una stanza silenziosa e di una mente razionale.
Ad un certo punto, Descartes racconta che derise i suoi amici
che si presentarono nella sua abitazione alle 11 del mattino e sorpresi di trovarlo ancora a letto.
"Che stai facendo?" chiesero scettici
"Sto pensando" Rispose Descartes.
Il gruppo fu sconvolto, ma Descartes li criticava a sua volta per privilegiare spesso
compiti pratici insensati sulla bellezza del puro riflesso silenzioso a letto.
Nel 1649, Descartes finì un altro dei suoi libri: "Passioni dell'Anima".
Era il risultato di sei anni di corrispondenza con una conoscenza reale,
La principessa Elisabetta di Boemia, che era un'appassionata filosofa dilettante e un'anima piuttosto emotiva e turbolenta.

German: 
Gruppen von Individuen oder tradierte Ideen, wie z.B. an Universitäten, sind verdächtig.
Philosophen brauchen keine Horden von Wissenschaftlern mit teuren Geräten,
unverständlichen Fachausdrücken, und riesen Datenmengen.
Sie brauchen nur ein stilles Zimmer und einen rationalen Geist.
An anderer Stelle
erzählt Descartes, wie er sich über Freunde lustig machte, die ihn um 11.00 Uhr besuchten und erstaunt waren,
dass er immer noch im Bett war.
"Was machst du da?" fragten sie skeptisch.
"Denken", sagte Descartes.
Die Gruppe war verblüfft aber Descartes kritisierte sie, weil sie
nichtsnützige praktische Tätigkeiten der Schönheit reiner, ruhiger Reflexion im Bett vorzogen.
1649 beendete Descartes ein anderes grosses Werk, die "Passionen der Seele"
Es war das Produkt von sechs Jahren Korrespondenz mit einer königlichen Bekanntschaft.
Mit der Prinzessin Elisabeth von Böhmen, Amateur-Philosophin und eine emotionale und turbulente Seele.

French: 
les équipes d'individus ou les idées transmises à travers les générations comme dans les universités
sont hautement suspectes pour Descartes
les philosophes n'ont pas besoins de gangs de scientifiques et leur équipement hors de prix
jargon inimitable et banques de données
ils ont seulement besoin d'un pièce calme et d'un esprit rationel
Descartes se rappelle aussi de ses amis dont il s'est moqué
qui sont arrivés chez lui une fois à 11:00 et étaient surpris de le trouver au lit
"qu'est-ce que tu fais" ont-ils demandé, sceptiques
je pense, répondit Descartes
le groupe était ahuri, mais Descartes les critiqua en retour
pour privilégier des tâches pratiques souvent insensées plutôt que
la beauté d'une réflexion silencieuse et pure, souvent dans son lit
En 1949, Descartes achève une autre grande oeuvre.
Les Passions de L'Âme
un recueil de six ans de correspondance avec une connaissance royale
la princesse Elizabeth de Bohême
une philosophe amatrice
et une âme turbulente et émotionelle
elle avait supplié Descartes d'écrire à propos de la passion

Bulgarian: 
Общностите от хора или идеите, предавани през поколенията както в университетите,
му се струват подозрителни.
На философите не са потребни банди от учени със скъпо оборудване,
нечувана терминология и огромна база данни,.
Нужна им е само тиха стая и рационален ум.
В друг случай Декарт разказва, че се е подигравал на свои приятели,
които веднъж го посетили в 11 на обяд и с почуда го заварили в леглото.
"Какво правиш" - попитали скептично.
"Мисля." - отвърнал Декарт.
Приятелите му са изумени, а Декарт ги порицава,
защото придават значимост на несъществени и практични занимания
пред красотата на тихия размисъл в леглото.
През 1649 Декарт пише друга страхотна творба -
"Страстите на душата".
Тя е резултат от шест годишна кореспонденция със знатна особа -
Принцеса Елизабет Пфалцка,
която е върл любител философ с доста емоционална и трепетлива душа.
В писмата си умолява Декарт да пише за страстите,

Dutch: 
Groepen van individuen, of ideeën overgebracht naar de volgende generatie, zoals bijvoorbeeld op universiteiten,
vindt Descartes maar verdacht.
Filosofen hebben niet veel collega's of dure laboratoria nodig
ook onnodige ingewikkelde terminologie en grote hoeveelheden data zijn overbodig.
Zij hebben alleen een rustige kamer nodig en een redelijk brein.
Ergens anders verteld hij over vrienden die hem uitlachten omdat hij om 11 uur nog in bed lag
"Wat doe je", vroegen ze sceptisch.
"Denken", antwoordde Descartes.
De groep was verbaasd, maar Descartes vond het juist belachelijk dat zij overbodige dingen verkozen
boven de schoonheid van pure stille reflectie in bed.
In 1649, schreef Descartes een ander meesterwerk: "Hartstochten van de Ziel"
Het was het resultaat van 6 jaar correspondentie met een koninklijke kennis van hem
namelijk prinses Elisabeth van Bohemen.
Zij was een enthousiast amateur filosoof en zeer emotionele en onrustige ziel.

English: 
Teams of individuals, or ideas passed through the generations as they are in universities are deeply suspect for Descartes.
Philosophers don't need gangs of scientists using expensive equipment, unheard-of terminology and huge datasets.
They just need a quiet room and a rational mind.
At another point, Descartes recounts that he mocked friends of his
who once showed up at his home at 11 in the morning and was surprised to find him still in bed.
'What are you doing?' they inquired skeptically.
'Thinking,' Descartes replied.
The group was stunned, but Descartes criticized them in turn for privileging often
nonsensical practical tasks over the beauty of pure quiet reflection in bed.
In 1649, Descartes finished another great work: 'Passions of the Soul'.
It was the outcome of six years of correspondence with a royal acquaintance,
the Princess Elizabeth of Bohemia, who was a keen amateur philosopher, and a rather emotional and turbulent soul.

Romanian: 
Echipe de indivizi sau idei transmise generațiilor, cum sunt în universități de exemplu, sunt foarte suspecte pentru Descartes.
Filosofii nu au nevoie de găști de cercetători cu echipamente scumpe,
terminologii neauzite si baze de date uriașe,
au nevoie doar de o cameră liniștită și o minte rațională.
Într-un alt pasaj,
Descartes povestește că și-a bătut joc de prietenii săi care au venit odată în vizită la ora 11 dimineața și au fost surprinși
să îl găseasca tot în pat.
"Ce faci?" au întrebat sceptic.
"Mă gândesc", a răspuns Descartes.
Grupul a rămas uimit, dar Descartes i-a criticat la rândul său pentru că adeseori privilegiau
lucruri practice fără sens, în loc de frumusețea reflectării pure, liniștite, în pat.
În 1649 Descartes a finalizat o altă lucrare importantă: "Pasiunile sufletului".
Era rezultatul a 6 ani de corespondență cu o cunoștință regală.
Cu prințesa Elizabeta a Boemiei, care era o amatoare pasionată a filosofiei, cu o fire emotivă și turbulentă.

Portuguese: 
Equipas de indivíduos, ou ideias que passam por gerações, como estão nas universidades, são profundamente suspeitas de Descartes.
Filósofos não precisam de grupos de cientistas usando equipamentos caros,
inédita terminologia e enormes conjuntos de dados.
Eles só precisam de uma sala silenciosa e uma mente racional.
Noutro ponto,
Descartes conta que ele gozou os seus amigos que já apareceram em sua casa às 11:00 da manhã e ficaram surpresos ao encontra-lo ainda na cama.
 
"O que você estás a fazer!?", perguntavam os seus amigos com ceticismo.
"A pensar.", respondeu Descartes.
O grupo ficou atordoado, mas Descartas critica-os, por sua vez, por privilegiar muitas vezes
tarefas práticas sem sentido em vez da beleza da pura e silenciosa reflexão na cama.
Em 1649 Descartes terminou outra ótima obra,  "Paixões da alma".
Foi o resultado de seis anos de correspondência com um conhecido Real,
a princesa Elizabeth de Bohemia, que era uma filósofa amadora afiada, e uma alma bastante emocional e turbulenta.

Indonesian: 
Tim individu, atau gagasan yang diturunkan dari generasi ke generasi seperti mereka di perguruan tinggi sangat mencurigai bagi Descartes.
Para filsuf tidak membutuhkan gerombolan ilmuwan yang menggunakan peralatan mahal, terminologi yang tidak pernah terdengar, dan kumpulan data besar.
Mereka hanya membutuhkan ruangan yang tenang dan pikiran yang rasional.
Di titik lain, Descartes menceritakan bahwa ia mengejek teman-temannya
yang pernah muncul di rumahnya pukul 11 ​​pagi dan terkejut menemukan dia masih di tempat tidur.
'Apa yang sedang kamu lakukan?' mereka bertanya dengan skeptis.
"Berpikir," jawab Descartes.
Kelompok itu tertegun, tetapi Descartes mengkritik mereka karena sering mendapat hak istimewa
tugas praktis yang tidak masuk akal atas keindahan refleksi tenang murni di tempat tidur.
Pada 1649, Descartes menyelesaikan karya besar lainnya: 'Passions of the Soul'.
Itu adalah hasil dari korespondensi enam tahun dengan seorang kenalan kerajaan,
Putri Elizabeth dari Bohemia, yang adalah seorang filsuf amatir yang tajam, dan jiwa yang agak emosional dan bergolak.

Czech: 
Descartes ztělesňuje osamělý konec filozofie.Dá se v jeho očích vyčíst nejhlubší problémy s tím, že hledá hluboko v sobě skupiny jednotlivců nebo myšlenek předávaných z generace na generaci
Na univerzitách jsou hluboce uchváceni pro Descartes. Filozofové Nepotřebují  vědce s použitím drahého zařízení neslýchané terminologie a obrovských datových sad stačí, když mají relaxační místnost a racionální mysl
vysmívali se mu jeho přátelé, kteří kdysi objevil ve svém domě v jedenáct dopoledne a byli překvapeni, že ho stále nacházeli v posteli, co děláš ptali skepticky?
Descartes  je kritizuje naopak za privilegia často nesmyslných praktických úkolů nad krásou čisté klidné reflexe v posteli
v roce 1649 nemohou dokončit další veliké dílo vášně duše to bylo výsledkem šest let korespondence s královnou  Elizabeth , která je vášnivým amatérským filozofem a spíše emocionální

English: 
She had written to Descartes begging him to write about passions in order that she might get to know and control her own more clearly.
Descartes obliged. Thinking that the ancient philosophers had done a poor job of analyzing
the passions and that ordinary and not-so-ordinary people would benefit immensely from another look at the topic,
he therefore opened the Passions of the Soul with a characteristic claim:
'I shall be obliged to write just as if I were considering a topic that no one had dealt with before me.'
The word provides a beautiful taxonomy of pretty much any passion one might feel,
as well as descriptions of their causes, effects, and functions.
This is followed by another section called 'The Discipline of Virtue',
a manual of advice on how we can control our passions and enjoy a virtuous life.
Descartes identified six fundamental passions:
wonder, love, hatred, desire, joy, and sadness.
From these they're followed in his eyes an unlimited number of specific passions;
combinations of the original ones.
Descartes didn't believe in vanquishing passions as the ancient stoic philosophers had proposed,

Dutch: 
Zij smeekte Descartes te schrijven over emoties, zodat zij haar eigen emoties beter zou kunnen controleren.
Descartes stemde toe, hij vond dat de antieke filosofen te weinig aandacht aan emoties hadden besteed
en dat de normale, en niet zo normale, mensen enorm gebaat zouden zijn bij een nieuwe visie.
Hij opende zijn boek met een karakteristieke verkondiging:
Ik voel me verplicht om te schrijven alsof dit onderwerp nog nooit eerder behandeld werd.
Het boek bevat een mooie indeling van bijna alle denkbare emoties
en beschrijvingen van oorzaken, gevolgen en de functies van elke emotie.
Hierop volgt een ander deel onder de titel "Discipline van Deugd"
Een handboek met advies over hoe men hartstochten in toom kan houden en een deugdzaam leven leiden.
Descartes herkende 6 fundamentele hartstochten:
1. Verwondering, 2. Liefde
3. Haat, 4. Lust
5. Blijdschap en 6. Verdriet
Met deze 6 zijn eindeloos combinaties mogelijk.
Descartes vond niet dat hartstochten onderdrukt moesten worden, zoals de stoa verkondigde.

Chinese: 
藉以讓她能更理解和控制自己的激情
笛卡兒接受了，
想著古代哲學在激情的議題上多麼地缺乏
因此一般人和特別的人們將會因此而大大受惠
他以一個特別的宣稱開啟《論靈魂之情》
「我僅接受書寫一個在我之前沒人解決過的題目」
這部作品出色的分類了各種可能的激情
並且描述了它們的成因、影響、功能
在這之後接著是另一本《美德的紀律》
一本關於如何控制激情和享受有美德之生活的手冊
笛卡兒指出六種基本的激情
1.納悶 2.愛 3.恨 4.慾望 5.歡樂 6.悲傷
從這些再延伸出無限多種的激情組合

Czech: 
ona napsala Descartesovi a prosí ho, aby psal o vášní v pořádku, že by mohla poznat a kontrolovat její  mysl jasněji se dostala dopovinnosti myslí, že staří filozofové odvedli špatnou práci při analýze vášní a obyčejní lidi by nemohli těžit značně od druhého
Proto otevřený vášni duši s charakteristickým nároku bude nucen psát jen v případě, že se uvažuje o téma, kterým nikdo se zabýval předtím mu poskytuje krásný taxomony o skoro žádné vášni a mít pocit, stejně jako popisy, které způsobuje psaní
to následuje další části zvané kázeň ctnosti manuální rad o tom, jak můžeme ovládat své vášně a užít ctnostný život se dostali stanoveno šest základních zanaků vášně  - zázrak, lásku, nenávist, touhu, radost nd smutek

Indonesian: 
Dia telah menulis kepada Descartes memohon padanya untuk menulis tentang gairah agar dia bisa mengenal dan mengendalikan dirinya dengan lebih jelas.
Descartes wajib. Berpikir bahwa para filsuf kuno telah melakukan pekerjaan analisis yang buruk
gairah dan bahwa orang-orang biasa dan tidak-begitu-biasa akan mendapat manfaat yang sangat besar dari pandangan lain pada topik tersebut,
karena itu ia membuka Passions of the Soul dengan klaim khas:
"Aku akan diwajibkan untuk menulis seolah-olah aku sedang mempertimbangkan suatu topik yang belum pernah ditangani sebelumnya."
Kata itu memberikan taksonomi yang indah dari hampir semua gairah yang mungkin dirasakan,
serta deskripsi tentang penyebab, efek, dan fungsinya.
Ini diikuti oleh bagian lain yang disebut 'The Discipline of Virtue',
sebuah manual nasihat tentang bagaimana kita dapat mengendalikan nafsu kita dan menikmati kehidupan yang bajik.
Descartes mengidentifikasi enam gairah mendasar:
heran, cinta, kebencian, keinginan, kegembiraan, dan kesedihan.
Dari sini, mereka mengikuti hasratnya yang tak terbatas jumlahnya;
kombinasi yang asli.
Descartes tidak percaya pada nafsu yang hilang seperti yang diusulkan para filsuf tabah kuno,

Romanian: 
I-a scris lui Descartes, implorându-l să scrie despre pasiuni pentru a învăța să își recunoască și să își controleze mai bine propriile pasiuni.
Descartes a fost de acord,
gândindu-se că filosofii antici nu au analizat bine
pasiunile și că oamenii de rând și cei educați ar putea beneficia imens de pe urma unei noi analize a subiectului.
Astfel, în începutul cărții a scris, în mod caracteristic:
Mă angajez să scriu ca și cum aș considera un subiect de care nu s-a mai atins nimeni înaintea mea.
Lumea oferă o frumoasă
taxonomie a oricărei pasiuni pe care am putea-o simți, la fel și descrieri, cauze, efecte și scopuri.
După asta urmează o alta sectiune numită "Disciplina virtuții".
Un manual de sfaturi despre cum ne putem controla pasiunile și cum ne putem bucura de o viață virtuoasă.
Descartes a identificat 6 pasiuni fundamentale: uimirea, iubirea, ura, dorința, bucuria și tristețea.
Din astea derivă, în opinia lui, un număr nelimitat de pasiuni specifice, combinații ale celor inițiale.
Descartes nu credea în subjugarea pasiunilor, așa cum sugerau filosofii stoici.

Spanish: 
Esperaba con ello entender y controlar las propias de mejor forma.
Descartes accedió. Pensaba que los filósofos antiguos habían hecho un análisis mediocre de las pasiones.
Y que la gente ordinaria, o no, se beneficiaría de sobremanera con otra visón al respecto.
Así, inició "Tratado de las Pasiones del Alma" con un clamado particular:
"Estaré obligado a escribir como si lidiase con un tema que no ha sido tratado antes."
La obra presenta una taxonomía de cualquier pasión que uno podría sentir.
Así como descripciones de sus causas, efectos y funciones.
Dicha sección da paso a otra: "La disciplina de la virtud"
Un manual con consejos de cómo controlar nuestras pasiones y disfrutar una vida virtuosa.
Descartes identificó 6 pasiones fundamentales:
asombro, amor, odio, deseo, alegría y tristeza.
En su opinión, de ellas derivaban un número ilimitado de pasiones específicas.
Todas ellas combinaciones de las originales.
Descartes no creía en vencer las pasiones como proponían los filósofos estóicos de antaño.

Turkish: 
Elizabeth ona onları tanıyabilmesi ve kontrol edebilmesi için, turkularla ilgili yazmasını rica ederek yazdı.
Descartes ise antik filozofların tutkuların analizinde iyi bir iş çıkarmadığını ve bu konuya yeniden bakılmasının sıradan ve sıradışı insanların yararına olabileceği düşüncesiyle ona cevap yazdı.
Ruhun Tutkuları'nı böylece, karakteristik bir cümleyle açtı:
"Bu konu üzerine sanki benden önce hiç ele alınmamış gibi düşünerek yazmak yükümlülüğündeyim."
Bu işi neredeyse tüm hissedilen tutkuların bir sınıflandırmasını, sebep, sonuç ve fonksiyonlarını içermektedir.
Bunu " Ahlakin Disiplini"adl nasıl tutkularımızı kontrol edip ahlaklı bir yaşam sürdürebileciğimiz üzerine bir bölüm izler
Descartes  6 temel tutku sıralar:
1-merak/hayranlık
2-aşk
3-nefret
4-arzu
5-sevinç
6-üzüntü
Bunlardan orjinallerin kombinasyonu olan sınırsızsayıda spesifik duygu ortaya çıkar.

Italian: 
Aveva scritto a Descartes supplicandolo di scrivere delle passioni in modo che lei potesse conoscerle e controllarle più chiaramente
Cartesio fu obbligato. Pensando che gli antichi filosofi avevano fatto un pessimo lavoro di analisi
le passioni e quella gente ordinaria e non-ordinaria trarrebbero un immenso beneficio da un'altra occhiata all'argomento,
perciò aprì le "Passioni dell'Anima" con una rivendicazione caratteristica:
"Sarò obbligato a scrivere come se stessi considerando un argomento che nessuno aveva affrontato prima di me."
La parola fornisce una bella tassonomia di quasi ogni passione che si possa provare,
così come le descrizioni delle loro cause, effetti e funzioni.
Questa è seguita da un'altra sezione chiamata "La disciplina della virtù",
un manuale di consigli su come possiamo controllare le nostre passioni e godere di una vita virtuosa.
Descartes ha identificato sei passioni fondamentali:
meraviglia, amore, odio, desiderio, gioia e tristezza.
Da questi sono seguiti nei suoi occhi un numero illimitato di passioni specifiche;
combinazioni di quelle originali.
Descartes non credeva alla conquista delle passioni come gli antichi stoici filosofi avevano proposto

Portuguese: 
Ela escreveu a Descartes, implorando-lhe para escrever sobre paixões, a fim de que ela pudesse conhecer e controlar a sua própria mais claramente.
Descartes ajudou,
pensando que os antigos filósofos haviam feito um trabalho fraco de analisar
as paixões e as pessoas comuns e não tão comuns beneficiariam imensamente de outra visão sobre o tema.
Ele abriu as paixões da alma com uma reivindicação característica:
"Eu devo ser obrigado a escrever como se estivesse a considerar um tópico que ninguém tenha tratado antes de mim"
A Palavra oferece uma linda
taxonomia de praticamente qualquer paixão que alguém possa sentir, bem como descrições que provocam efeitos e funções.
Isto é seguido por outra secção chamada de "Disciplina da Virtude",
um manual de conselhos sobre como podemos controlar as nossas paixões e desfrutar de uma vida virtuosa.
Descartes identificou seis paixões fundamentais :
Maravilha, Amor, Ódio, Desejo, Alegria e Tristeza.
A partir destes, são seguidos, a seus olhos, um número ilimitado de combinações de paixões específicas a partir das originais.
Descartes não acreditava em paixões vencidas, como os filósofos estoicos antigos tinham proposto.

Arabic: 
طلبت من ديكارت الكتابة أكثر عن المشاعر بغرض التعرف على ذاتها العاطفية أكثر والتحكم بها بشكل أفضل
ديكارت كان يعتقد بأن الفلاسفة القدماء كانوا سييئين في مجال تحليل العواطف
وأن الناس العاديين أو الغير عاديين كان بإمكانهم الاستفادة بشكل أكبر بكثير من نظرة مختلفة على الموضوع
لذلك أبتدء كتابه "شغف الروح" بالإدعاء التالي
"سأعاهد نفسي بالكتابة حول أي موضوع متعبرا نفسي الشخص الوحيد الذي كتب عنه قط"
الكلمة تعطينا تقسيمات أفضل للأحاسيس بالإضافة إلى شروحات لأسبابها ووظائفها
ملحوقاً بقسم أخر يدعى "انضباط المزايا"
وهو عبارة عن إرشادات حول كيفية التحكم برغباتنا وكيفية عيش حياة هنيئة
ديكارت حدد ست مشاعر أساسية وهي: التعجب, الحب, الكره, الرغبة, المتعة والحزن
من هذه المشاعر الستة تأتي جميع المشاعر البشرية الأخرى وهي مجرد اندماج لهذه المشاعر مع بعضها

French: 
pour qu'elle comprenne et puisse contrôler la sienne
Il accepta, se disant que les philosophes anciens avaient fait un mauvais travail d'analyse des passions
et que les gens ordinaires ou non bénéficieraitent d'une nouvelle réflexion sur la question
il ouvra donc son ouvrage avec une adresse caractéristique :
" je serai obligé d'écrire ici en même façon que si je traitais d'une matière que jamais personne avant moi n'eût touchée."
l'ouvre offre une belle taxonomie de plus ou moins toutes les passions que l'on peut ressentir
ainsi que leur causes, effet et fonctions
suivie par une section appelée La discipline de la vertu
un manuel de conseils pour contrôler ses passions et vivre aisément une vie de vertu
Descartes identifia six passions fondamentales
la réflexion, l'amour, la haine, le désir, la joie et la tristesse
il y avait ensuite d'après lui une infinité de passions, combinaisons des précédentes
Descartes ne croyait pas qu'il faut vaincre ses  passions comme le disaient les anciens philosophes stoïques

German: 
Sie bat Descartes, über Gefühle zu schreiben, so dass sie ihre besser kennenlernen und kontrollieren könne.
Descartes gehorchte.
Er dachte, dass die antiken Philosophen schlechte Arbeit leisteten im Analysieren
der Gefühle und dass gewöhnliche und ungewöhnliche Menschen von einer anderen Perspektive immens profitieren würden.
Er eröffnete also die "Passionen der Seele" mit einer bezeichnenden Behauptung.
"ich verpflichte mich so zu schreiben, als ob ich ein Thema bearbeite, über das noch nie jemand vor mir geschrieben hat."
Die Schrift bietet eine schöne Taxonomie
von jeglichen Gefühlen, Beschreibungen ihrer Ursachen und Funktionen.
Gefolgt von einem anderen Teil, genannt "Die Disziplin der Tugend".
Anleitung, wie wir unsere Gefühle kontrollieren und ein tugendhaftes Leben geniessen können.
Descartes definierte sechs fundamentale Gefühle: Staunen, Liebe, Hass, Verlangen, Freude und Traurigkeit.
Von diesen leiteten sich eine unendliche Zahl an spezifischen Gefühlen - Kombinationen der originalen.

Bulgarian: 
за да опознае и обуздае своите по-добре.
Декарт откликва, смятайки, че древните философи не са разгледали страстите сполучливо
и обикновените, а и не чак толкова обикновените хора биха имали огромна полза от преразглеждане на въпроса.
Затова отпочва "Страстите на душата", като упоменава -
"Длъжен съм да пиша, сякаш подхождам към тема,
недокосвана от никого преди."
Книгата представлява прекрасна класификация на всички емоции,
както и описание на причините им, ефекта от тях и механизма им.
Това е последвано от друга част, наречена "Възпитание на добродетелите" -
упътване за това как да овладеем страстите си
и да се наслаждаваме на добродетелен живот.
Декарт откроява 6 основни страсти -
1. Любопитство
2. Любов
3. Омраза
4. Желание
5. Радост
6. Тъга
От тези, счита Декарт, изхождат множество комбинации, съчетани от основните.

Bulgarian: 
Декарт не вярва в надмогването на емоциите както древните философи-стоици,
а само да се научим да ги различаваме у себе си
и да разберем влиянието им върху поведението ни.
Би гледал одобрително на психотерапията.
Смята, че съществено за философа е
да помага на хората да разбират и по този начин да контролират страстите си -
да станат по-малко тревожни,
водени от общественото положение, уплашени
или склонни да се влюбват до уши в неподходящи хора.
Оптимистичен е към възможността ни да напреднем в психологията.
Дори и тези с крехка нервна система могат да постигнат власт над емоциите си,
ако положим достатъчно усилия да ги обучим и напътстваме.
Философските и психологичните трудове на Декарт привличат много почитатели.
През 1646 шведската кралица Кристина проявява интерес към въдворяване на ред в нейния разум
и започва кореспонденция с Декарт.
Дори убеждава философа да замине за Швеция и да я наставлява в страстите и философията през 1649.

Indonesian: 
hanya dalam belajar bagaimana mengidentifikasi mereka dalam diri sendiri dan memahami dampaknya pada perilaku seseorang.
Dia akan sangat simpatik pada psikoterapi.
Dia percaya bahwa tugas utama menjadi seorang filsuf adalah membantu orang memahami
dan karenanya mengendalikan nafsu mereka; yaitu, menjadi sedikit kurang cemas, didorong status,
takut, atau cenderung jatuh cinta dengan orang yang tidak pantas.
Dia optimis tentang berapa banyak kemajuan yang bisa kita buat secara psikologis.
Bahkan mereka yang memiliki jiwa terlemah dapat memperoleh penguasaan absolut atas hasrat mereka
jika mereka bekerja cukup keras di pelatihan dan membimbing mereka.
Pekerjaan psikologis dan filosofis Descartes menarik pengagum yang lebih kuat.
Pada tahun 1646, Ratu Christina dari Swedia tertarik untuk memilah-milah masalah dalam pikirannya dan memulai korespondensi dengan Descartes.
Dia bahkan membujuk filsuf itu untuk pindah ke Swedia untuk mengajarinya dalam semangat dan filosofi pada tahun 1649.
Namun, jam kerja awal diperlukan. sang ratu hanya bisa menyediakan waktu untuk pelajaran pada jam 5:00 pagi,

Portuguese: 
Simplesmente aprendendo como identificá-los em si mesmos e entender o seu impacto no comportamento de alguém. Ele teria sido muito simpatizante com a psicoterapia.
Ele acreditava que a tarefa-chave
de ser um filósofo,  era ajudar as pessoas a entender e, portanto, controlar as suas paixões, que se tornariam um pouco menos ansiosas,
diminuindo o estado de medo ou inclinado a cair sobre os calcanhares de se apaixonar por pessoas inapropriadas.
Ele estava otimista quanto ao progresso que foi feito psicologicamente.
Mesmo aqueles que têm as almas mais fracas podem adquirir absoluto
dominio das suas paixões se eles trabalharem o suficiente para treinar e orientá-las.
O trabalho psicológico e filosófico de Descartes atraiu admiradores cada vez mais poderosos.
Em 1646, a Rainha Christina da Suécia ficou interessada em resolver problemas da sua mente e iniciou  correspondências com Descartes
Ela até persuadiu o filósofo a se mudar para a Suécia para torturá-la em paixão e filosofia em 1649.
No entanto, as primeiras horas de trabalho eram exigidas, mas a rainha só tinha tempo para as aulas às 5:00am

Spanish: 
Creía en aprender a identificarlas en uno mismo y entender su impacto en nuestro comportamiento.
Habría sido un simpatizante de la psicoterapia.
Pensaba que una tarea clave para el filósofo era ayudar a la gente a entender y controlar sus pasiones.
Es decir, a volverse un poco menos ansioso, guiado por estatus, miedoso.
O a no caer perdídamente enamorados de la persona incorrecta.
Era optimista sobre el progreso psicológico que podemos lograr.
Inclusive los más pobres de alma pueden dominar sus pasiones.
Siempre que se esfuercen por entrenarlas y guiarlas.
El trabajo filosófico y psicológico de Descartes atrajo a admiradores poderosos.
En 1646, la reina Cristina de Suecia se intereso en resolver los problemas de sus mente.
Así que comenzó a escribir a Descartes.
Incluso convenció al filósofo, en 1646, a trasladarse a Suecia para que la instruyese en filosofía y pasión.
Sin embargo, las horas tempranas (la reina solo podía tomar lecciones a las 5 a.m.)

Romanian: 
Ci doar să învățăm cum să le identificăm în noi înșine și să le înțelegem impactul asupra comportamentului nostru. Ar fi fost foarte înțelegător în privința psihoterapiei.
El considera ca o parte importantă
în a fi filosof, era de a ajuta oamenii să își înțeleagă și să își controleze pasiunile. Adică, să fie mai puțin anxiosi,
mânați de statut, temători sau predispuși la a se îndrăgosti nebunește de oameni nepotriviți.
Era optimist în privința progresului psihologic pe care îl putem face. Chiar și cei mai slabi de înger pot ajunge să
își controleze complet pasiunile dacă muncesc îndeajuns să și le antreneze și să le ghideze.
Lucrările psihologice si filosofice ale lui Descartes au atras admiratori din ce în ce mai puternici.
În 1646 regina Cristina a Suediei a devenit interesată în rezolvarea problemelor din mintea ei și a început o corespondență cu Descartes.
Chiar l-a convins pe filosof sa se mute în Suedia pentru a îi da meditatii pentru filosofie si pasiune, în 1649.
Însă, datorită orelor de lucru obligatorii , a faptului că regina avea timp pentru lectii doar la ora 5 dimineața

Turkish: 
Descartes stoik filozofların önerdiği gibi tutkuları tamamen yok etmeye değil yalnızca onları ve etkilerini anlamaya inanır.
Yaşasaymış psikoterapiye çok sempatik bakabilirmiş.
O filozofluğun temel görevlerinden birinin insanın tutkularını anlmalarına ve böylece onları kontrol etmelerine yardım etmek olduğuna inanıyordu.
Yani daha az endişe, statü odaklı,korkak veya yanlış kişiye sırılsıklam aşık olmak gibi...
O psikolojik olarak ne kadar ilerleme kaydedebileceğimiz konusunda optimistti.
Hatta ona göre en zayıf ruhlar bile sıkı çalışarak ve tutkularına rehberlik ederek tutkularının efendileri olabilirdi.
Descartes'in felsefi ve psikolojik işleri gittikçe daha güçlü hayranlar çekti.
1646'da İsveç Kraliçesi Christina aklını düzenlemeyle ilgilenmeye başladı ve Descartes'la yazışmaya başladı
hatta onu İsveç'e taşınıp kendisine tutkular ve felsefe konusunda ders vermeye bile ikna etti.

Czech: 
z nich bylo sledováno v očích neomezené množství konkrétních vášní a  kombinací originálů  Descartes nevěřili v likvidační vášně jako antických stoický filozofů navrhla jen v učení jak je rozpoznat v sobě a pochopit podstatu chování
že by bylo velmi sympatický, stejně jako terapie věří, že klíčovým úkolem je filozof byl pomoci lidem pochopit, a proto ovládat své vášně, které se staly o něco méně  poháněny strachem
byl optimistický v tom, jak velký pokrok bychom mohli psychologicky udělat i ti, kteří mají slabší duši a mohou získat absolutní vládu nad svými vášněmi v případě, že dost tvrdě pracují  na tréninku
Descartesova psychologická a filozofická práce přitahovala stále silnější obdivovatele  v 1646 královna Christina Švédska se začala zajímat o vytřídění problémy v její mysli a začala a korespondence s Descartem

Arabic: 
لم يؤمن ديكارت بفكرة قهر المشاعر كما أمن الرواقيين القدماء بها
بل دعا إلى فهم هذه المشاعر وإدراك مقدرتها  بالتأثير على أفعالنا
ديكارت كان قد أظهر احتراماً كبيرا للعلاج النفسي في يومنا هذا
كان يؤمن بأن وظيفة الفيلسوف الأساسية هي مساعدة الناس على فهم مشاعرهم وكيفية السيطرة عليها
مما يجعلهم أقل قلقا وخوفا أو حتى بالوقوع في حب الناس الخطأ
كان متفائلا جدا حول قدرة البشر بتطوير علم النفس
حتى بقدرة أصحاب النفوس الضعيفة على السيطرة على مشاعرهم وتطوريها عن طريق التدريب المستمر وتوجيه أهوائهم
أعمال ديكارت النفسية والفلسفية جذبت الكثير من التعجب مع الوقت
في العام 1646 بدأت أميرة السويد كريستينا بمراسة ديكارت
بل حتى أقنعته في العام 1649 للإنتقال للسويد لتفقيهها بالأمور العاطفية والفلسفية
إلا أن الملكة لم يكن لديه وقت للدروس إلا في الساعة الخامسة صباحاً

Chinese: 
笛卡兒不相信古老斯多葛學派所說的征服激情
而只是學習如何在自身中辨認激情
，並了解它們對行為的影響
他大概會很支持心理療法
他相信哲學家的主要任務是
是教導人們了解並控制激情
藉此減少焦慮，不過度看重身分地位，
降低恐懼，避免盲目愛上不適合的對象
他對於我們心理上能夠達成的進展感到樂觀
就連最軟弱的靈魂也能完全掌握自己的激情
只要有足夠的努力、訓練、引導即可
笛卡兒的哲學與心理著作吸引了更多掌權的崇拜者
1646年瑞典皇后克莉絲蒂娜對她內心的問題感到興趣
因此與笛卡兒通信
1649年她說服了笛卡兒到瑞典教導她哲學與激情
早起工作的皇后只能在早上5點上課

French: 
mais d'apprendre à les identifier en soi et comprendre leur impact sur le comportement
il aurait été très en faveur de la psychothérapie
il pensait que le devoir du philosophe était d'aider les autres à comprendre et contrôler leurs passions.
et devenir moins anxieux, motivés par le statut, apeurés ou prêts à s'amouracher de personnes innapropriées.
il état optimiste quand au progrès que l'on pouvait faire psychologiquement
même ceux avec les âmes les plus faibles pourraient avoir un contrôle total de leurs passions
s'il travaillent assez dur  à les entraîner et les guider
Le travail pratique et philosophique de Descartes attira de plus en plus d'admirateurs puissants
en 1646 la reine Christine de Suède s'intéressa
à y trouver de l'utilité pour son propre esprit
et commença une correspondance avec Descartes
Elle lui proposa même de déménager en Suède pour devenir le mentor de ses passions en  1649

German: 
Descartes glaubte nicht daran, Gefühle zu bezwingen - wie die antiken Stoiker vorschlugen.
sondern zu lernen, wie wir diese in uns erkennen und ihren Einfluss auf unsere Handlungen zu verstehen.
Er hätte heute großes Verständnis für Psychotherapie gezeigt
Er glaubte, eine zentrale Aufgabe eines Philosphen sei,
Menschen zu helfen, ihre Gefühle zu verstehen und zu kontrollieren.
D.h. weniger besorgt, statusversessen,  ängstlich, geneigt sich Hals über Kopf in unpassende Menschen zu verlieben.
Er war optimistisch, wie viel psychologischen Fortschritt erreichbar ist.
Macht über ihre Gefühle erlangen, wenn sie hart genug daran arbeiten, diese zu trainieren und zu leiten.
Descartes Psychologische und Philosophische Arbeit zog immer mächtigere Bewunderer an.
1646 begann Königin Christina von Schweden eine Korrespondenz mit Descartes.
1649 überzeugte sie ihn sogar nach Schweden zu kommen und sie in Gefühlen und Philosophie zu unterrichten.
Die frühen Arbeitstunden - Die Königin konnte sich nur um 5.00 Uhr für Unterricht Zeit nehmen -

Italian: 
semplicemente imparando come identificarli in se stessi e capire il loro impatto sul proprio comportamento.
Sarebbe stato molto comprensivo alla psicoterapia.
Credeva che un compito chiave dell'essere un filosofo fosse aiutare le persone a capire
e quindi controllare le loro passioni; ovvero, diventa un po 'meno ansioso, guidato dallo status,
spaventato, o incline a innamorarsi perdutamente di persone inappropriate.
Era ottimista su quanti progressi avremmo potuto fare psicologicamente.
Anche coloro che hanno le anime più deboli possono acquisire padronanza assoluta sulle loro passioni
se lavorano duramente per addestrarli e guidarli.
Il lavoro psicologico e filosofico di Descartes attirava ammiratori sempre più potenti.
Nel 1646, la regina Cristina di Svezia si interessò a risolvere i problemi della sua mente e iniziò una corrispondenza con Descartes.
Persino persuase il filosofo a trasferirsi in Svezia per istruirla in passione e filosofia nel 1649.
Tuttavia, era richiesta l'ora lavorativa anticipata. la regina poteva solo dedicare del tempo alle lezioni alle 5 del mattino,

Dutch: 
Hij wilde dat men de emoties in zichzelf zou herkennen en begrijpen welke invloed ze hebben op het gedrag.
Hij zou zeker open hebben gestaan voor psychotherapie.
Hij vond het een kerntaak voor filosofen om anderen te helpen hun hartstochten te begrijpen en controleren.
Om zo een beetje minder angstig, ambitieus, of aldoor hopeloos verliefd te worden op de verkeerde.
Hij was optimistisch over de kracht van de menselijke geest.
Zelf zij met een zwakke ziel kunnen absolute controle over hun hartstochten bereiken.
Als ze maar hard genoeg werken en oefenen.
Descartes filosofische en psychologische werken werden steeds populairder.
In 1646, wilde Koningin Christina van Zweden haar geest onderzoeken en begon ze een briefwisseling.
Ze nodigde hem zelfs uit om naar Zweden te verhuizen en haar les te geven in 1649.

English: 
merely in learning how to identify them in oneself and understand their impact on one's behavior.
He would have been very sympathetic to psychotherapy.
He believed that a key task of being a philosopher was to help people understand
and therefore control their passions; that is, become a little less anxious, status-driven,
scared, or inclined to fall head over heels in love with inappropriate people.
He was optimistic about how much progress we could make psychologically.
Even those who have the weakest souls can acquire absolute mastery over their passions
if they work hard enough at training and guiding them.
Descartes' psychological and philosophical work attracted ever more powerful admirers.
In 1646, Queen Christina of Sweden got interested in sorting out issues in her mind and began a correspondence with Descartes.
She even persuaded the philosopher to move to Sweden to tutor her in passion and philosophy in 1649.
However, the early working hour was required. the queen could only make time for lessons at 5:00 a.m.,

Romanian: 
și a frigului dur, Descartes s-a îmbolnăvit. A murit de pneumonie, în 1650, la vârsta de 53 de ani.
Să ni-l amintim pe Descartes după citatul "Gândesc, deci exist" poate
nu e atât de superficial pe cât am crede. Propoziția dezvăluie ceva important despre el și despre filosofare in general.
Indică un angajament de a limpezi confuzia emoțională,
prejudiciul și tradiția nefolositoare, pentru a ajunge la o viziune independenta a existenței, bazată pe rațiune .

Italian: 
e il freddo violento ha presto fatto ammalare Descartes. Morì di polmonite nel 1650 all'età di 53 anni.
Ricordare Descartes per "Penso dunque sono" non è forse così superficiale come inizialmente si poteva presumere.
La frase cattura veramente qualcosa di importante su di lui e il compito della filosofia in generale.
Segnala un impegno a lavorare attraverso la confusione emotiva, il pregiudizio,
e una tradizione inutile, per arrivare a una visione di esistenza indipendente fondata razionalmente.

German: 
und die bittere Kälte machten Descartes schnell Krank. Er starb an einer Lungenentzündung im Alter von 53.
Descartes mit "Ich denke, also bin ich" zu gedenken ist vielleicht nicht so oberflächlich, wie man gedacht hat.
Der Satz erfasst etwas wirklich wichtiges über ihn und über die Philosophie im allgemeinen.
Es signalisiert eine Verpflichtung, sich durch emotioanle Verwirrung, Vorurteile und
und nutzlose Traditonen durchzuarbeiten um zu einer unabhängigen, vernunftbasierten Vision von Existen zu gelangen.

Indonesian: 
dan hawa dingin segera membuat Descartes sakit. Dia meninggal karena pneumonia pada 1650 pada usia 53.
Untuk mengingat Descartes dengan 'Saya pikir karena itu saya' mungkin mungkin tidak dangkal seperti yang awalnya diperkirakan.
Kalimat itu benar-benar menangkap sesuatu yang penting tentang dirinya dan tugas filsafat secara umum.
Ini menandakan komitmen untuk bekerja melalui kebingungan emosional, prasangka,
dan tradisi yang tidak membantu, untuk mencapai visi keberadaan yang didirikan secara rasional dan independen.

Portuguese: 
E o resfriado frio deixou Descartes doente. Ele morreu de pneumonia em 1650 aos 53 anos.
Para lembrar Descartes, 
"Penso, logo existo"
é, talvez, não tão fraca como se poderia presumir inicialmente. A frase realmente capta algo importante sobre ele e a tarefa da Filosofia em geral.
Isto sinaliza um compromisso para trabalhar através da confusão emocional,
preconceito e tradições inúteis para chegar a uma visão de existência racionalmente fundada e independente da existência.

Czech: 
ona dokonce přesvědčila Descartes přesunout do Švédska, aby rozhodli o ni vášní a filozofii v roce 1649 však třeba brzy pracovní doba  pouze čas na výuku v 5 hodin ráno Descartes zemřel na zápal plic a 1650 na ve věku 53
pamatovat Descartese i proto, že jsem  možná není tak povrchní, jak by se dalo zpočátku předpokládat věta se skutečně zachytila  něco důležitého o něm a úkolem filosofie obecně signalizuje závazek k práci přes emocionální zmatek a předsudky neužitečné tradice v aby se dospělo k v nezávislém racionálně založené vizi existence

Chinese: 
嚴寒的天氣很快就讓笛卡兒生了病
他於1650年因肺炎死於53歲
以「我思故我在」來記得笛卡兒
可能沒有乍看之下來得淺薄
那句話的確掌握住了他以及哲學工作中重要的部分
它標示了一項承諾
要透過克服情緒帶來的困惑、偏見、無用的傳統
來達到一種:獨立、理性基礎的存在視野

French: 
mais les heures de travail matinales à 5h, et le froid mordant eurent raison de Descartes
Descartes meurt d'une pneumonie en 1660 à l'âge de 53 ans
se rappeller de Descartes par "Je pense donc je suis" n'est peut-être pas si vide de sens que l'on pourrait croire
cette phrase capte quelque chose d'important à son propos
et la philosophie en général
elle signale une détermination à venir à bout des confusions émotionnelles, les préjudices et les traditions
pour arriver à une vision indépendante et rationelle de l'existence

Turkish: 
Ama erken çalışma saatleri,kraliçe sadece sabahın beşinde boştu, ve güçlü soğuk kısa zamanda onu hasta etti.
Descartes zatürre oldu ve 1650'de 53 yaşındayken öldü.
Onu "Düşünüyorum öyleyse varım" sözüyle hatırlamak belkide zannettiğimiz kadar sığ değildir,
bu cümle hakikaten de onunla ve genel anlamda felsefenin göreviyle ilgili bir şey söyler.
Bu duygusal kafa bulanıklığı, önyargı ve faydasız geleneklerden arınıp bireysel ve mantıklı bir varlık görünüşü oluşturmaya bağlılık belirtiyor

English: 
and the harsh cold soon made Descartes ill. He died of pneumonia in 1650 at the age of 53.
To remember Descartes by 'I think therefore I am' is perhaps not as shallow as one might initially have presumed.
The sentence does truly capture something important about him and the task of philosophy in general.
It signals a commitment to working through emotional confusion, prejudice,
and unhelpful tradition, in order to arrive at an independent rationally founded vision of existence.

Dutch: 
Door vroege werkuren, de Koningin had alleen om 5 uur tijd voor hem,  en het koude weer  werd Descartes al snel ziek.
Hij overleed aan longontsteking op 53-jarige leeftijd in 1653.
Het is misschien niet helemaal eerlijk om  bij Descartes gelijk "Ik denk dus ik besta" te denken,
maar het gezegde gaat dieper dan in eerste instantie misschien gedacht werd.
De zin geeft iets belangrijks aan over hem en de taak van de filosofie in het algemeen.
Het geeft de bereidheid aan om aan emotionele verwardheid te werken,
om vooroordelen en gedateerde tradities te laten voor wat ze zijn
om over te blijven met een onafhankelijke, met redelijke argumenten onderbouwde visie op het bestaan.

Bulgarian: 
Но заради ранните часове - кралицата имала време само в 5 сутринта, и суровия студ
Декарт скоро се разболял.
Умира от пневмония през 1650г. на 53 години.
Да запомним Декарт с "Мисля, следователно съм.",
не е съвсем повърхностно, както бихме предположили.
Изречението наистина улавя нещо важно за него и за целта на философията  -
Загатва задължение към овладяване на емоционалното безредие,
предразсъдъците и мракобесната традиция -
за да постигнем независими и рационални възгледи за живота.
"Училището на Живота"
Рене Декарт

Spanish: 
y el frío severo enfermaron a Descartes.
Murió de neumonía en 1650 a los 53 años de edad.
Recordar a Descartes por su "pienso, luego existo" puede ser no tan banal como se cree al inicio.
La máxima captura algo importante sobre él y la tarea general de la filosofía.
Apunta hacia un compromiso a trabajar nuestra confusión emocional, prejuicio
y tradiciones poco útiles.
Todo para llegar a una visión independiente y con fundamentos racionales de la existencia.

Arabic: 
والبرودة الشمالية القاسية جعلته مريضا سريعا
مات ديكارت عام 1650 عن عمر يناهز الثلاثة والخمسون متأثرا بإلتهاب رئوي
تذكر ديكارت بجملته الشهيرة "أنا أفكر اذا أنا موجود" قد لا يكون سطحياً كما يعتقد البعض
هذه الجملة تختصر جزء مهم من أفكاره وفلسفته بشكل عام
هذه الجملة تعطي إشارة حول التّعهد بالعمل على اختلاط المشاعر والأحكام المسبقة
بهدف الوصول إلى نظرة حرة وعقلانية للوجود
