Здравейте, аз съм Боряна! Добре дошли на моя канал Art Unplugged! В това видео
ще ви разкажа за жените художнички, и тяхната роля в историята започвайки
от Ренесанса. Ако ви попитат кои са десетте най-велики художници на всички времена,
най-вероятно Леонардо, Микеланджело,  и Рафаело ще бъдат начело в списъка
и сигурно и десетте имена ще бъдат на мъже. Но ако ви попитат кои са десетте най-големи
художнички на всички времена, със сигурност имената ще са на жени от
20 и 21 век. Защо е така?
Дали защо жените в хода на историята
не са създали изкуство, което си струва да се спомене, или защото
жените художнички не заслужават
внимание. И изобщо, как се определя историческата заслуга на един художник?
Да видим!
Очевидно това е огромна тема, затова ще започна
с Ренесанса, когато излиза първата история на изкуството, написана от Джорджо
Вазари. Ренесансът е време, в което в  важна  промяна в мисленето, наречена Хуманизъм
започва в Италия и се разпространява в Западна Европа. Хуманизмът засяга
всички области на живота, и преди всичко изобразителното изкуство.Основното в хуманизма е,
човек измества Бог от ролята му на център на Вселената от което следва
че хората би трябва да приемат човешките постижения в образованието, изкуствата,
литературата и науката.  Човекът, в смисъл на мъжа да, но на жената? Не мисля. Защото през Ренесанса
почти нищо не се променя в живота на жените. Те не могат да притежават собственост, да са свидетели в
съда или да имат свой доход. Жените са ограничени в рамките на дома. Неомъжената жена се счите за
собственост на баща си, а след женитбата, на мъжа си.  В подготовка
за ролята им на майки, девойките от благороднически семейства получават
някакво образование, ограничаващо се до грамотност, изкуство, музика и бродерия но всичко
свършва в момента на женитбата, когато са не не повече от 14-15 годишна възраст
Кариера? Да станеш невяста на мъж избран от семейството ти, или невяаста
на Исус - 50-50. И в двата случая ти трябва зестра, и тъй като Исус приема
по-скромни суми, около половината образовани девойки по това време завършват
в манастир. Ако станеш съпруга, риска да умреш при раждане се изчислява.
между 2-4% и тъй като най-вероятно ще бъдеш бременна
няколко пъти - не съм сигурна в математическата страна, но нещата
не ми изглеждат много добре. Другият вариант е да станеш монахиня,
което е нещо като доживотна карантина без интернет и
доставки по домовете. Положителната страна - малко вероятно да умреш при раждане ...
но пък можеш да си четеш в манастирската библиотека. Хуманизъм, значи.
И въпреки това, жените намират сили да правят изкуство, което е в крак  с
времената които се променят около тях. Около тях да, но не за тях, понеже в живота на жените
едва ли нещо се е променило от Средновековието.
Повечето жени художнички от Ренесанса и след това са пренебренгнати от историята
въпреки това даже и в този период е имало изключителни художнички. Искам
да ви разкажа за три невероятни жени, които въпреки всички препятствия са се утвърдили
като значими творци.  Сестра Плаутила Нелли
родена през 1524 е самоука монахиня, и първата позната жена художник от
флорентинския Ренесанс. Вижте творбите й. Картини като тези са резултат
от сложен процес. Първо се започва със скици на живо
след това се прави предварителна рисунка в неутрални цветове, наречена "гризайл"
следвана от няколко пласта в цвят, докато се получи дълбочината
и светлината, които виждате тук. Прибавете към това смилане на пигментите,
смесването и в бои, подготовката на платното, даже и изработката на четки
Представяте ли си да трябва да си обясните сами как се прави всичко това - затворени в манастир?
Всичкото обучение на Плаутила Нелли се състои в копиране на работите
на трима художници - Бронзино, Андреа дел Сарто и Фра Бартоломео
Изучаване на голото тяло в натура е немислимо
Ставайки монахиня на 14 годишна възраст тя нама да е виждала гол човек в целия си живот
Разбира се всички нейни работи са на религиозна тематика и в тях има някаква
леко потискаща безжизненост, но забележете меланхоличната нежносст
на тези лица!  Това е жена, на която е позволено да обича единствено Бог
в нейния живот и тя излива цялата си неусвоена човешка емоционалност
в героите на своите картини. През 1516 г. Нелли е първата жена, която
рисува Тайната вечеря. С внушителните си размери - 7 - 2 м тази творба е дръзко начинание
за художничка-монахиня от тези времена. Тя подписва картините си с думите "Моли се за художничката"
след името, утвърждавайки  както ролята си, така и факта, че е жена.
Следващата художничка, за която ще ви разкажа е Лавиния Фонтана. Родена  27 г. след Плаутила
в Болоня, Лавиния Фонтана става първата професионална художничка в
Европа, която изкарва независим доход чрез поръчките си.
Омъжена без зестра, от Фонтана се очаква да си
изкарва издръжката с рисуване. Но тя прави много повече - Лавиния сама издържа
семейството, а съпругът и служи за помощник и нейн агент, като същевременно
отглежда децата им. Ето нейния "Авто портрет на пианото с прислужница"
който тя рисува на 25 години като годежен подарък за нейния бъдещ съпруг.
Лавиния го гледа право в очите, като че ли за да му каже
виж, аз съм жена от класа - имам слугиня и стилно облекло,
аз съм образована - свиря на музикален инструмент,
и съм професионална художничка!
Лавиния Фонтана се обучава в ателието на баща си. Семейството и, макар и не благородническо
се движи сред културни среди, където се цени образованието на жените
Болонския университет приема жени и Лавиния придобива званието "Доктореса"
нещо изключително рядко за жена.
Тя е както отлична художничка, такаи отлична рекламистка на работата си,
тя създава близки приятелства  с благородните дами на Болоня,
които през 1580s се конкурират за нейните услуги й плащат щедро.
Чрез една от високопоставените  си клиентки, Лавиния си издействува
да бъде представена във Ватикана и
се мести в Рим със семейството си
по покана от папата. Тя просперира и там,  и скоро е назначена като щатен
художник на Ватикана,   и рисува портрет на самия папа Павел V
Лавиния Фонтана се смята за първата жена, рисувала голо тяло в натура,
макар и някои изследователи да оспорват това.
Ето някои от нейните  майсторски нарисувани голи тела.
Лавиния Фонтана получава множество награди
и е избрана за член на Академията Сан Лука в Рим - рядка чест за жена.
И междувременно, в хода на 30-годишната си кариера, тя ражда 11 деца.
Да - 11! Без епидурална анестезия, електричество и течаща вода... Това са 30%
от активния и живот прекарани в бременност!  Дори и не се опитвам да си го представя!
И така стигаме до Артемизия Джентилески, едно от най-изявените барокови художници
последователите на драматичния стил на Караваджо,
както и единствената жена, която ще срещнете в историческите книги.
Но в нейното изкуство има нещо повече от написаното там.
Нейният баща е художнику и тя научава сложните умения на бароковата живопис
от него. Извън това, както се разбира, Артемизия е с ограничена грамотност.
На 18-годишна възраст тя бива изнасилена от Агостино Тасси,
който е бил нает да я обучава. Баща й го дава под съд и последвалия процес
трае няколко месеца и шокира Рим
Артемизия е изправена пред съдаизмъчвана, за да се гарантира, че казва истината.
Никой не измъчва нейния насилник, който вкрайна сметка е оправдан,
защото е протеже на папата.
Ето това са нещата през 17-ти век
и 18-ти ...  и 19-ти ... 20- ти ... че даже и 21-ви
макар и без мъчението... Но ние ще променим това.
Това е най-известната и творба "Джудит и Холоферн". Умиращият е Холоферн,
враг на израилтяните от Стария завет, а младата жена, която го обезглавява
е Джудит,  негова убийца по божия поръка.
Но дали това не е всъщност изнасилвача Агустино Тасси, а жената с меча
самата Артемизия?
Това е всъщност автопортрет.
Джентилески отмъщава чрез единственото оръжие, с което разполага - четката.
На платното, тя променя края на историята,  както виждаме
на нейната картина Джудит и Холоферн.
Но тук има нещо друго.
Джентилески внася нов елемент в библейската притча.
В повечето картини, Джудит има прислужница, която очаква отрязяната глава.
Във версията на Джентилески, това е втора силна
жена, която взема активно участие в убиването,
нещо което внася революционно внушение
Какво би станало, пита Джентилески, ако ние жените се обединим?
Бихме ли могли заедно се опълчим на този свят, доминиран от мъже?
През 1612 когато е само на 17 години тя рисува "Сузана и старците" - библейската история за
добродетелната еврейка Сузана, около която душат двама високопоставени старци.
Сцената е рисувана много пъти и интерпретациите й варират от
от моралистките  до воайорските
Но вижте как я представя Артемизия!
Сузана се гърчи от отвращение когато двамата перверзници се надвесват заплашително над нея
И тук Артемизия рисува собствения си живот. Както се оказва, насилникът и е имал съучастник
двамата са се навъртоли около нея и тормозили
подобно на старците Сузана.
Това, което ме възхищава в нейните работи е, че колкото и да са автобиографични, в тях няма и грам самосъжаление
Тъкмо обратното - те излъчват безжалостна, плътска сила.
Вижте необичайния ъгъл в този автопортрет,  с който сякаш ни казва
"аз съм необикновена жена", мускулестото тяло,
липсата на всякаква идеализация на лицето.
Джентилески постига нещо толкова радикално, толкова близо до невъзможното
че заслужава да бъде призната за един от най-известните художници в света.
Не само заради успеха, който постига в една епоха, в която
вратите на академиите и гилдиите са затворени за жени
но защото е първата всред жените, която изразява ярка собствена позиция
Джентилески е първата художничка преди модернизма, застава против потискането на жените
и това за мен я прави първата феминистка художничка в историята
Не знам за вас, но от всички художнички в миналото, за които четох
докато подготвях това видео,  единственото познато за мен име
беше това на Артемизия Джентилески.
И това ни връща към въпроса, с който започнахме
Защо жените са пренебрегвани от историята на изкуството, даже и тези,
които са постигнали признание и слава в своето време?
И как се определя историческото значение на един художник?
Аз мисля, че жените са оставени извън историята защото до момента
определението за "историческо значение"
е формулирано  от едностранчива, мъжка гледна точка.
За щастие нещата се променят. Стига само да потърсите темата на Гугъл, за да видите това.
Надявам се, че това видео ви беше интересно. Моля харесайте, споделете и се абонирайте,
ако все още не сте го направили.  И още, ако искате да видите работите на
тази художничка, следвайте ме на Инстаграм, Пинтерест или Фейсбук. Линковете са отдолу.
Благодаря, че гледахте и се надявам да се видим много скоро. Чао!
