
Vietnamese: 
(nhạc điện tử)
- [Stephen] Một ngày nọ, khi
đang đi dạo
tôi nhìn thấy một bé gái
ở góc phố
Cô bé khoảng 5 tuổi.
Cô bé ngồi trên cát ở rìa đường,
tự nói chuyện với chính mình
và vẽ lên trên cát với một cái que
và tôi nghĩ là
bạn biết đấy, nếu tôi làm thế thì 
ai đó sẽ tới và
nói rằng có một người đàn ông trưởng thành
đang ngồi trên cát
nói chuyện với 
chính mình và những nhân vật tưởng tượng
và vẽ vời với một cái que, rất giống
những gì tôi làm để kiếm sống, 
người ta trả tiền để tôi làm điều đó.
Có hai điều mà tôi khám phá ra
và có hai điều khiến tôi hứng thú về tuổi thơ,
điều đầu tiên là có một
thế giới bí mật tồn tại
nó có luật lệ riêng và sống trong văn hóa riêng.
Và điều thứ hai là chúng ta đã quên rằng

Arabic: 
"طفولة ستيفين كينغ"
(ستيفين): كُنت أتمشى في أحد الأيام،
ولاحظت فتاة صغيرة على ناصية الطريق الذي أسكنه.
كان عمرها خمس سنوات تقريبًا،
كانت تجلس وسط الوحل على حافة الطريق،
وكانت تتحدث لنفسها أو لأصدقائها الخياليين،
وترسم في الوحل بعصا. 
فتخيَّلتُ  عندها لو أنني قمت بذلك؟ لأتى أحدهم
وقال بأن هنالك رجل بالغ يجلس على الوحل
ويتحدث إلى نفسه وإلى أشخاص غير موجودين
ويرسم بالعصا وهو شئ قريب جدًا
لما افعله لكسب عيشي ويدفع الناس مالًا   لي بسببه
لذا، فالأمران اللذان اكتشفتهما،
الأمران اللذان لفتا انتباهي للطفولة هما:
١. أن الطفولة عالم سري
قائم بقواعده الخاصة ويحيا وفقًا لثقافته.

Russian: 
электронная музыка
- [Стивен] Однажды я гулял
и случайно
заметил маленькую девочку
на углу моей улицы,
ей было лет пять.
Она сидела в грязи у дороги,
разговаривая с собой
или друзьями-невидимками
и рисовала на земле палкой. 
Я подумал:
знаете, если бы я так делал,
кто-то подошел бы,
и сказал: этот взрослый мужчина
сидит в грязи на полу,
разговаривает с собой или 
кем-то несуществующим,
и рисует палкой. 
Это очень похоже на то,
чем я зарабатываю на жизнь, 
за что мне платят.
Так что я понял две вещи,
и они меня интересуют, 
говоря о детстве.
Во-первых, это -
тайный мир, существующий
по своим собственным правилам 
и живущий в собственной культуре.
А во-вторых -
мы забываем, что это такое -

Ukrainian: 
електронна музика
Стівен: Одного дня я гуляв, і випадково
помітив маленьку дівчинку на розі вулиці,
їй було приблизно п'ять років.
Вона сиділа на землі край дороги,
говорила до себе або невидимих друзів
і малювала на землі палкою; я подумав:
а якби я таким займався, хтось би помітив
і сказав: там дорослий дядько сидить долі,
говорить сам з собою чи з кимось неіснуючим,
малює палкою... - що 
досить близько до того,
чим я займаюся, за що мені і платять.
Тож я відкрив для себе дві речі,
і ці дві речі, що стосуються дитинства,
мене цікавлять
Перше: дитинство - це 
таємний світ, який існує
за власними правилами і 
живе у своїй власній культурі.
А друге - ми забуваємо, що значить

Spanish: 
(musica)
-(Stephen) Estaba paseando cuando ví...
una niñita en la esquina de mi calle,
tendría cinco años.
Sentada en la tierra del
borde de la carretera,
hablando sola o con amigos invisibles
y dibujando en la tierra con un palo.
Pensé:
Si yo hiciese eso,
alguien pasaría diciendo:
Ahí hay un adulto sentado en la tierra,
hablando solo con gente que no está.
y dibujando con un palo.
Que es muy parecido
a mi trabajo,
lo que me pagan por hacer.
Así son las dos cosas que he descubierto
y las dos cosas que me
interesan de la infancia.
La primera es que és
un mundo secreto
con sus propias reglas, vidas y cultura.
La segunda, es que olvidamos
como es ser un niño

Portuguese: 
(Música de abertura)
Stephen: Eu estava caminhando um dia
e encontrei uma garota na
esquina da minha rua,
ela tinha aproximadamente 5 anos.
Ela estava sentada na terra no canto
da rua conversando sozinha
ou com amigos invisíveis,
e desenhando com uma vara, e eu pensei
"se eu fizesse isso, 
alguém poderia vir e dizer:
"Há um homem adulto sentado no chão,
conversando com pessoas que não estão lá e
desenhando com uma vara"
que é muito próximo
do que eu faço para viver, 
que as pessoas me pagam para fazer.
Então, há duas coisas que eu descobri
e duas coisas que me interessam 
sobre a infância,
a primeira é que é um mundo 
secreto que existe
por suas próprias regras 
e vive em sua própria cultura.
A segunda é que nós esquecemos o que é

English: 
(electronic music)
- [Stephen] I was taking a
walk one day and I happened
to spot a little girl on
the corner of my street,
she was about five years old.
She was sitting in the dirt at the edge
of the road talking to herself
or to invisible friends
and drawing in the dirt
with a stick and I thought
you know if I did that,
somebody would come along
and say there's a grown
man sitting in the dirt,
talking to himself to
people who aren’t there
and drawing with a stick
which is very close
to what I do for a living,
what people pay me to do.
So the two things that I've discovered
and the two things that
interest me about childhood,
the first thing is that it's
a secret world that exists
by its own rules and
lives in its own culture.
And the second thing is
that we forget what it is

Portuguese: 
ser criança e nos esquecemos 
que a vida é um pouco
exótica e estranha, e isso que importa.
Thomas: Você teve um
senso desenvolvido
de mal como criança 
ou você estava obcecado
pela natureza do mal?
S: Estou mais interessado
na pergunta em si 
que em qualquer outra resposta.
Por que as pessoas perguntam
sobre minha infância?
Tá, isso é o que eu faço para viver,
mas não lembro de
ter uma infância particularmente incomum.
Pra mim parece que o foco dessa pergunta
é insinuar que
"algo terrível deve ter acontecido
comigo quando criança, ou eu não
escreveria essas coisas terríveis."
Mas eu acho que essa pergunta
surge de um equívoco básico
sobre por que nós lembramos tão pouco.
Eu acho que muitas pessoas supõem
que nós bloqueamos memórias terríveis.
Mas eu acho que o que
realmente acontece
é que nós pensamos de uma 
forma diferente como criança.
Tendemos a pensar nos cantos
em vez de linhas retas.
Às vezes, pra criança
a menor distância

Ukrainian: 
бути дитиною, і забуваємо те життя, яке 
свого роду екзотичне і дивне,
і саме воно мене цікавить.
Томас: Ти мав високорозвинене відчуття
зла у дитинстві, або
захоплювався його природою?
Стівен: Мене завжди більше
цікавить саме питання, 
ніж будь-яка відповідь.
Чому люди питають мене про дитинство?
Гей, ну ость така у мене професія,
але я не пам'ятаю
щоб у мене було особливо 
неординарне дитинство.
Здається мені, що суть цього 
питання у тому,
що завжди - щось жахливе мусило трапитися
з тобою, коли ти був малий, Стіве,
інакше ти б не писав усіх цих жахів,
які пишеш.
Але я думаю, що це питання зростає з
простого неправильного розуміння того,
чому ми пам'ятаємо так мало.
Я думаю, що багато людей вважає,
що ми блокуємо жахливі спогади.
На мою думку, насправді 
відбувається ось що:
ми думаємо іншим чином у дитинстві.
Ми нарізаємо круги замість того,
щоб іти прямо.
Іноді для дитини найкоротша відстань

English: 
to be a child and we forget
that life which is kind of
exotic and strange and that’s
what really interests me.
- [Thomas] Did you have
a highly developed sense
of evil yourself as a
child or were you obsessed
by the nature of evil?
- [Stephen] I'm always more interested
in the question itself
than I am in any answer.
Why do people ask me about my childhood?
Hey, this is what I do for a living
but I don't remember having
a particularly unusual childhood.
It seems to me that the
focus of that question
is always something
terrible must have happened
to you when you were a
kid, Steve, or you wouldn't
be writing this awful
stuff that you're writing.
But I think that question grows
out of a basic misconception
about why we remember so little.
I think a lot of people
make the assumption
that we block memories that are terrible.
When I think what really happens is this
that we think in a
different way as children.
We tend to think around corners instead of
in straight lines.
Sometimes for a kid, the shortest distance

Arabic: 
٢. أننا ننسى ماذا يعني أن تكون طفلًا؟ ننسى هذه الحياة.
وهذا ما يُعد أمرًا شاذًا وغريبًا!
حيث أنه يُثير انتباهي حقًا.
-(توماس): هل كان لديك شعورٌ متنامي بوجود الشر في طفولتك؟
أو كنت مهووسًا باكتشاف ماهية الشر؟
-(ستيفن): دائمًا ما يثير هذا السؤال انتباهي أكثر من أية إجابة!
لماذا يسألني الناس عن طفولتي؟
مهلًا، هذا ما أفعله لكسب لقمة العيش،
لكنني لا اتذكر عيش طفولة غير طبيعية
لكنني لا اتذكر عيش طفولة غير طبيعية.
ويبدو لي أنه دائمًا ما يكون مغزى السؤال هو:
"لا بُد وأنك قد مررت بحادثةٍ ما في طفولتك يا ستيف!
وإلا لم تكن لتكتب مثل هذه القصص المروعة."
لكنني أظن أن هذا السؤال يدل على سوء فهم أساسي لـ:
(لمَ لا نتذكر سوى القليل جدًا؟)
أظن أن الكثير من الناس يفترضون أننا ننسى ما كان سيئًا من ذكرياتنا
أظن أن الكثير من الناس يفترضون أننا ننسى ما كان سيئًا من ذكرياتنا
رغم إعتقادي أن ما يحدث فعلًا هو أننا كأطفال نفكر بشكل مختلف
رغم إعتقادي أن ما يحدث فعلًا هو أننا كأطفال نفكر بشكل مختلف،
فنحن كأطفال نميل للتفكير حول الأشياء بدلًا من التفكير في خطوط مستقيمة،

Russian: 
быть ребенком, и забываем,
ту жизнь, такую своего рода
экзотичную и странную,
вот что очень интересно.
- [Томас] У тебя самого
было высокоразвитое
чувство зла в детстве, или,
может, тебя завораживала
природа зла?
- [Стивен] Я всегда был 
более заинтересован
в самом вопросе, 
чем любом ответе.
Почему люди спрашивают меня о детстве?
Эй, вот этим я занимаюсь по жизни
но я не помню
особо необычного детства.
Мне кажется, фишка
этого вопроса всегда
в том, что что-то
ужасное, должно быть, случилось
с тобой в детстве,
Стив, иначе ты бы не
писал этих ужасных
вещей, которые ты пишешь.
Но я думаю, что вопрос исходит
из обычного недоразумения
о том, почему мы так мало помним.
Я думаю, что много людей
допускают,
что мы блокируем ужасные воспоминания.
В то время как я думаю, что 
в действительности
мы думаем по-другому,
когда мы дети.
Мы думаем в обход углов вместо
прямых линий.
Иногда для ребенка самый короткий путь

Spanish: 
y olvidamos esa vida,
que es muy exotica
y extraña, y eso es lo que me interesa.
-(thomas) ¿Tenías un 
sentido desarrollado
de tu maldad como niño
o te obsesionaba
la naturaleza del mal?
(King) Siempre me interesa más
la pregunta que la respuesta.
¿Por qué me preguntan sobre la infancia?
Hey, es como me gano la vida
pero no recuerdo tener
una infancia particularmente extraña.
Me parece que el foco en esa pregunta es:
"Algo horrible debió ocurrirte
cuano eras niño, Steve,
O no estarías
escribiendo estas cosas horribles."
Pero la pregunta nace de un error basico
Sobre por que recordamos tan poco.
Creo que mucha gente asume
que bloqueamos las memorias horribles.
Yo creo que lo que ocurre es
que pensamos de un modo
distinto como niños.
tendemos a pensar con curvas en lugar
de lineas rectas.
A veces, para un niño, 
la distancia más corta

Vietnamese: 
làm một đứa trẻ là như thế nào và 
chúng ta quên mất rằng
cuộc sống đó rất náo nhiệt và kì lạ, 
và điều đó khiến tôi rất hứng thú.
- [Thomas] Ông có một cảm xúc đặc biệt
với ma quỷ khi còn là trẻ con,
hay ông bị ám ảnh
bởi nguồn gốc của cái ác?
- [Stephen] Tôi lại quan tâm hơn
tới câu hỏi hơn là câu trả lời.
Tại sao người ta lại hỏi tôi về tuổi thơ?
Này, đây là việc tôi làm để kiếm sống
nhưng tôi không nhớ rằng mình
có một tuổi thơ bất thường đặc biệt.
Có lẽ với tôi câu hỏi này hay
tập trung vào chuyện
sẽ luôn có gì đó kinh khủng 
đã từng xảy ra
với bạn khi bạn là một đứa trẻ, 
Steve, hay là mày
đừng viết cái thứ kinh khủng
mà mày đang viết nữa.
Nhưng tôi nghĩ rằng 
câu hỏi đó tạo ra một nhầm lẫn cơ bản
tại sao chúng ta lại chỉ nhớ rất ít.
Tôi nghĩ rằng 
nhiều người sẽ giả định rằng
chúng ta ngăn những kí ức kinh khủng.
Tôi nghĩ rằng điều thật sự xảy ra là
chúng ta suy nghĩ khác so với bọn trẻ.
Chúng ta thường nghĩ vòng vo thay vì
đi một đường thẳng.
Đôi lúc với một đứa trẻ, khoảng cách ngắn nhất

Portuguese: 
entre dois pontos não é uma linha reta,
e é assim que nós pensamos e sonhamos.
E eu acho que, como crianças, 
nós tendemos a viver nesse tipo de
estado de sonho e nos esquecemos 
disso da mesma forma.
E porque eu igualo esse tipo
de estado de sonho
com um tipo elevado de estado mental.
Eu faço essa fácil conexão
entre a infância
e poderes estranhos, poderes
paranormais ou o que seja,
e isso tem sido um sucesso
como dispositivo fictício.
T: Você poderia
falar o que acha sobre a origem do medo?
S: Eu acho que muito do que pensamos
como ficção de horror
ou ficção macabra vem
desse senso de futuro que nós temos,
à medida que envelhecemos
tomamos consciência do fato
de que vamos morrer
e a maioria de nós vai morrer de maneiras
desagradáveis.
Para a maioria de nós, está lá,
esperando por nós.
Nós entendemos isso
em nível intelectual.
Mas eu não acho que chegamos num acordo
entre o nível emocional e espiritual.

Arabic: 
فأحيانًا يرى الطفل أن الطريق الأقصر بين نقطتين ليس خطًا مستقيمًا!
وهذه هي الطريقة التي نفكر ونحلم بها.
وأعتقد أننا كأطفال نميل لأن نعيش في حالة الحلم هذه وننساها كما ننسى الأحلام.
وبتمكُني من موازنة حالة الحلم هذه مع حالة عقلية اقوى،
فإنني أبني هذا التواصل المتبادل بين الطفولة
والقوى الغريبة أو الخارقة أو أيًا كان اسمها،
وقد كان ذلك ناجحًا كنوع من الأدوات القصصية.
- (توماس): هل يمكنك أن تخبرنا ممَ ينبع الخوف باعتقادك؟
- (ستيفن): اعتقد أن الكثير مما نعتبره أدب الرعب أو قصص الموت،
يأتي من الشعور الذي لدينا تجاه المستقبل؛
فنحن كلما كبرنا كلما اصبحنا على دراية بحقيقة موتنا المحتوم.
وأن أغلبنا سيموت بصورة لا تسُر
وأن أغلبنا سيموت بصورة لا تسُر،
فيعتقد أغلبنا أن هناك ما يتربص بنا!
ونحن ندرك ذلك جيدًا على المستوى العقلي،
لكني لا أعتقد أننا تقبلناه تمامًا على المستوى العاطفي أو الروحي
لكني لا أعتقد أننا تقبلناه تمامًا على المستوى العاطفي أو الروحي.

Ukrainian: 
між двома точками - не пряма лінія,
і саме так ми думаємо та бачимо сни.
На мою думку, дітьми ми 
схильні жити у, типу,
стані сну, і ми забули його так само.
І оскільки я ототожнюю той стан сну з
підвищеним типом розумового стану,
я легко проводжу паралелі між дитинством
і дивними силами, паранормальними силами
і таким усяким,
і це має успіх як художній інструмент.
Томас: Розкажи
про своє відчуття джерела 
страху, будь ласка.
Стівен: я думаю, що багато 
з того, що ми вважаємо
горрором або літературою жахів,
береться з
відчуття майбутності, яке у нас 
з'являється, коли ми дорослішаємо:
ми усвідомлюємо той факт, що ми помремо,
і для більшості з нас смерть буде
неприємною.
Для більшості з нас вона там, 
чекає на нас.
Ми розуміємо це на інтелектуальному рівні.
Але я не думаю, що на емоційному рівні
чи на духовному
ми узагалі можемо з нею змиритися.

English: 
between two points is not a straight line
and that's the way that
we think and dream.
And I think that as children
we tend to live in this kind of
dream state and we've
forgotten it in the same way.
And because I equate
that sort of dream state
with a heightened sort of mental state.
I make this easy cross-connection
between childhood
and strange powers,
paranormal powers or whatever,
and it has been successfully
as a fictional device.
- [Thomas] Could you talk about
your sense of the origin of fear?
- [Stephen] I think that
a lot of what we think of
as horror fiction or fiction
of the macabre comes out
of this sense of futurity
that we have, as we grow older
we become aware of the fact
that we are going to die
and most of us are going
to die in ways that are
are unpleasant.
For most of us, it’s
there, it's waiting for us.
We understand that on
an intellectual level.
But I don't think on an emotional
level or a spiritual level
we ever quite come to terms with it.

Vietnamese: 
giữa hai điểm không phải một đường thẳng.
và đó là cách mà
ta tư duy và mơ mộng.
Và tôi nghĩ rằng khi là trẻ con, ta thường sống trong
trạng thái mộng mơ và
chúng ta đã quên mất nó như thế.
Và bởi vì tôi 
đánh đồng trạng thái mơ mộng đó
với trạng thái tinh thần cao.
Tôi thấy dễ dàng hơn khi kết nối giữa tuổi thơ
và sức mạnh kì lạ, năng lực bất thường hay gì gì đó,
và nó là một công cụ tưởng tượng thành công.
- [Thomas] Ông có thể nói về
cảm giác của mình với nguồn gốc của sợ hãi?
- [Stephen] Tôi đã suy nghĩ rất nhiều về những thứ
kinh dị hay hư cấu của một tiếng thét rùng rợn
đó là cảm giác về tương lai, màc khi ta lớn lên
ta nhận ra một sự thật là
một ngày nào đó chúng ta sẽ chết
và hầu hết chúng ta sẽ chết theo cách mà
khiến chúng ta không hài lòng.
Với tất cả mọi người, nó ở đó,
đang chờ đợi chúng ta.
Chúng ta hiểu nó ở mức độ nhận thức
Nhưng tôi nghĩ chúng ta 
không hiểu ở cấp độ cảm xúc hay tinh thần
chúng ta thỏa hiệp với nó.

Spanish: 
entre dos puntos no es recta.
y así es como pensamos y soñamos.
Creo que como niños 
solemos vivir en este
estado de ensueño y
ya lo hemos olvidado.
Como yo igualo ese estado de ensueño
con una especie de
estado mental aumentado,
hago esta mezcla rapida entre la infancia
y poderes extraños, 
paranormales o como sean.
Ha funcionado como artefacto narrativo.
-(Thomas) ¿puedes 
hablar sobre
tu sensación del origen del miedo?
-(King) Creo que mucho
de lo que entendemos
como historias de terror 
o macabras, viene de
este sentido futurista
que tenemos, al crecer
nos hacemos conscientes 
que vamos a morir.
y muchos moriremos en modos
desagradables.
Para muchos de nosotros,
esta allí, esperándonos.
Lo entendemos a nivel intelectual.
Pero no creo que a nivel
emocional o espiritual
hagamos las paces con la idea.

Russian: 
между двумя точками - непрямая линия,
и именно так мы думаем и мечтаем.
И я думаю, что в детстве 
мы живем в этом вроде как
состоянии сна, и мы
точно так же все и забываем.
И поэтому я приравниваю
это состояние к
повышенному умственному состоянию.
Я легко соединяю детство
со странными силами, паранормальными, 
чем-то вроде этого,
и это успешно использую как 
писательский инструмент.
- [Томас] Расскажи про
свое ощущение истоков страха.
- [Стивен] Я думаю, что многое
из того, что мы считаем
литературой ужасов либо мрачной
литературой происходит из
этого чувства будущности,
которое у нас появляется с возрастом:
когда мы взрослеем, мы 
начинаем понимать, что умрем,
и большинство из нас умрет не особо
приятным образом.
Большинство из нас 
смерть уже поджидает.
Мы понимаем это на 
интеллектуальном уровне.
Но я не думаю, что на эмоциональном
или духовном уровне
мы вообще когда-нибудь 
можем с этим смириться.

Vietnamese: 
Chúng ta có thể nắm bắt nó về mặt tâm trí chứ không
nắm bắt được nó về mặt cảm xúc.
Khi chúng ta đối đầu với những chuyện siêu nhiên, dù
là yếu tố nào đi chăng nữa, trí óc ta bị phân chia
và câu chuyện kể cho chúng ta bằng hai cấp độ.
Về cấp độ nhận thức, bạn nhận ra sự thật là nó
khiến ta tin.
Nhưng tiềm thức lại hiểu câu chuyện như một biểu tượng,
dù ta có thích nó hay không.
Tôi không đề cập nhiều 
vấn đề biểu tượng câu chữ
trong đó, nhưng tôi nhận ra rằng
chúng ta đang đối mặt
với những thứ thay thế các thứ khác như trong
các giấc mơ, nếu bạn mơ
đang lái xe
và bạn mất kiểm soát,
thì giấc mơ của bạn đang 
nói về thứ gì khác
trong cuộc sống thật 
và cảm giác thay đổi
chỉ đủ để được chấp nhận
ở thùy trán
của bộ não.
Và tôi tin rằng trong
rất nhiều câu chuyện siêu nhiên
chúng ta đang đối mặt với những
nỗi sợ tồn tại
trong thực tế.
Và ở giữa hai cấp độ, tiếng hét ở trên

Spanish: 
Mentalmente lo asimilamos, 
emocionalmente no tanto.
Cuando tratamos con 
historias sobrenaturales
sea el tipo que sea, la mente se bifurca
y la historia nos habla en dos niveles.
En el intelectual, asimilas el hecho que
es ficción.
Pero el inconsciente lo
asimila simbólicamente.
Nos guste o no.
No estoy muy metido
en el simbolismo literal
en los cuentos, pero veo que tratas
con cosas que sustituyen a otras como
en los sueños. 
si sueñas con ir en coche
y que pierdes el control,
en verdad sueñas en 
algo más relacionado
con tu vida diaria
y el censor lo cambia
lo bastante para ser aceptado 
por la parte
frontal del cerebro.
Creo que en muchas
historias sobrenaturales
tratamos con los miedos existentes
a un nivel muy practico.
Entre ambos niveles, 
el grito superficial

Ukrainian: 
Розумом ми усвідомлюємо її, 
емоційно не можемо повністю охопити.
Коли ми ділимося історіями про 
надприродне,
яким би не був надприродний елемент,
розум ніби роздвоюється
і історія починає говорити з нами
на двох рівнях.
На інтелектуальному рівні 
ти усвідомлюєш факт того, що
це - небилиці.
Але підсвідомість хапається за історію 
у символічний спосіб,
подобається це нам, чи ні.
Я не майстер, коли мова заходить про 
справжній літературний символізм
в історіях, але я таки розумію, що
тут мова іде про
речі, які є заміною для інших речей - 
так само, як
уві сні, якщо тобі сниться поїздка
у машині, і ти не маєш контролю,
тобі насправді сниться щось інше,
пов'язане з реальним життям, 
змінене цензором
рівно настільки, щоб пробратися у
передній мозок.
І я думаю, що у багатьох
надприродних історіях
ми маємо справу зі страхами, які існують
на дуже реальному, практичному рівні.
І між цих двох рівнів - крику на поверхні,

Portuguese: 
Mentalmente compreendemos, emocionalmente
não podemos compreendê-lo.
Quando lidamos com
histórias do sobrenatural,
seja qual for o elemento sobrenatural,
a mente se bifurca
e a história fala com a gente
em dois níveis.
No nível intelectual, você compreende que
o fato é real.
Mas o subconsciente agarra a história
de uma forma simbólica,
quer queiramos ou não.
Eu não gosto muito quando se trata
do simbolismo literal atual em histórias,
mas eu percebo que estamos lidando
com coisas que substituem
por outras coisas do mesmo jeito
que nos sonhos, se você está sonhando
que está andando de
carro e está fora de controle,
na verdade, você está sonhando com
algo semelhante ao seu estado desperto
da consciência, e o censor muda
apenas o suficiente pra que seja
aceitável no
cérebro.
Eu acho que em muitas
histórias sobrenaturais
estamos lidando com medos que existem
em um nível muito prático.
E entre esses dois níveis, o grito emcima

Arabic: 
فنحن مستوعبون له عقلًا 
لكننا عاطفيًا لا نقدر على استيعابه تمامًا.
عندما نتعامل مع قصص القوى الخارقة،
أيًا كانت عوامل خرق الطبيعة في القصة، 
يبدأ العقل في الانقسام
وتبدأ القصة في مخاطبتنا على مستويين.
المستوى العقلي الذي تستوعب من خلاله حقيقة أنّ القصة من وحي الخيال
لكن العقل الباطن ينتزع القصة بصورة رمزية،
سواء أردنا ذلك أم لا.
وأنا لستُ ماهرًا جدًا في الرمزية الحرفية الحقيقة في القصص،
لكنني مُستوعب أنك تُواجه أشياءً تقوم مقام أشياءٍ أخرى.
كما في الأحلام، فإذا كنت تحلم بأنك تركب سيارة 
وأنك لا تستطيع التحكم فيها،
فأنت تحلم فعلًا  بشيء آخر له علاقة بحياتك الواقعية والتغيرات المرتقبة
والتي تنتظر فقط أن يتم تقبُلها في الجزء الأمامي من الدماغ
واعتقد أنه في كثير من قصص القوى الخارقة
نتعامل مع المخاوف الموجودة
على مستوى عملي جدًا
وبين هذين المستويين، تدور المعركة

English: 
Mentally we grasp it, emotionally
we can't quite grasp it.
When we deal stories of
the supernatural whatever
the supernatural element is,
the mind sort of bifurcates
and the story begins to
talk to us on two levels.
On the intellectual level
you grasp the fact that it
is make believe.
But the subconscious grabs
the story in a symbolic way,
whether we like to or not.
I'm not much when it comes
to actual literal symbolism
in stories, but I do realize
that you're dealing here
with things that substitute
for other things the way
that in dreams, if you're
dreaming about riding
in a car and you're out of control,
you're really dreaming about
something else that has
to do with your waking
life and the censor changes
it just enough for it to
be acceptable to the front
of the brain.
And I think that in a lot
of supernatural stories
we're dealing with fears that exist
on a very practical level.
And in between those two
levels, the shout on top

Russian: 
Умом мы осознаем это,
эмоционально - не в сосоянии осознать.
Когда мы делимся историями о
сверхъестественном
чем-либо, сверхъестественность в том,
что разум вроде как раздваивается,
и история говорит с нами
на двух уровнях.
На интеллектуальном уровне 
ты осознаешь, что
это все - притворство.
Но подсознание подхватывает 
символизм истории,
нравится нам это или нет.
Я не особо хорош в подлинном
литературном символизме
в историях, но я понимаю,
что здесь мы имеем дело с
вещами, которые заменяют 
другие вещи таким образом,
что во сне, когда тебе снится,
что ты ведешь машину,
и теряешь контроль,
тебе на самом деле снится что-то другое,
имеющее отнешение к осознанной
жизни, и цензор меняет
это лишь достаточно,
чтобы оно прошло в
переднюю часть мозга.
И я думаю, что во многих
сверхъестественных историях
мы имеем дело с ужасами, 
которые существуют
на очень практичном уровне.
И между этими двумя уровнями,
криком на поверхности,

Arabic: 
حيث يتم تصوير ما هو غير حقيقي على أنه حقيقي
والهمس يكون في الأسفل حيث يقول العقل الباطن
(نعم، 
يمكن لهذا أن يحدث فعلًا   إذا ما قمت بتغيير بعض الأشياء فحسب.)
- (توماس): أجل.
- (ستيفن): هكذا يمكن للقصة أن تنجح،
عندما يتعلق الأمر بدراما الرعب
فإن ما يخيفنا فعلًا هي تلك الأشياء
التي تحدث خارج مركز الأحداث والتي لا يُمكننا رؤيتها بوضوح.
 
- (توماس): اسمع، لقد نفذ منا الوقت.
شكرًا لك، (ستيفين كينج)
اتمنى أن يتجدد إلهامك في (ماين)
وأن تستمر في إخافتنا وإبهارنا،
وإمتاعنا وإلهامنا.
تخيفنا للحياة وليس للموت.
- (ستيفن): شكرًا لك (توم)
اتمنى أن يتجدد إلهامك أيضًا.
- (توماس): حسنًا.
كان معكم (توماس سميث)، إلى اللقاء في الحلقة القادمة.
من برنامج (ذا بوك شو) على الراديو العام.
ترجمة: فريق أُترجم.
 @Autrjim

Vietnamese: 
khiến chúng ta tin tưởng
và tiếng thì thầm bên dưới
nơi mà tiềm thức của chúng ta
nói rằng, đúng những điều này thực sự xảy ra
Nếu bạn thay đổi chỉ một chút ít.
- [Thomas] Vâng
- [Stephen] Và đó là khi câu chuyện thành công.
Khi đến Grand Guigniol
(một nhà hát diễn kịch kinh dị),
điều thực sự dọa chúng ta sợ là những thứ
diễn ra đằng sau ánh đèn sân khấu
mà bạn không thể thấy.
(nhạc rùng rợn)
- [Thomas] Chúng ta hết thời gian rồi.
Cảm ơn, ngài Stephen King.
Hi vọng nàng thơ sẽ thường đến thăm ngài ở Maine
và ngài có thể tiếp tục
dọa chúng tôi và làm chúng tôi ngạc nhiên
và giải trí và truyền cảm hứng cho chúng tôi.
Dọa chúng tôi tới sống, chứ không phải chết khiếp.
- [Stephen] Cảm ơn, Tom.
Hi vọng nàng thơ cũng tới thăm ngài.
- [Thomas] OK.
Đây là Thomas Smith, phát thanh trên
chương trình sách cho cộng đồng.
(piano music)
Phụ đề được thực hiện bởi Trạm Đọc.
Phụ đề được thực hiện bởi cộng đồng Amara.org

Portuguese: 
onde o "fazer acreditar" está acontecendo
e o sussurro embaixo onde
o subconsciente está dizendo:
"Sim, mas isso poderia realmente acontecer
se você mudar apenas algumas coisas."
T: Sim.
S: É aí que a história pode ter sucesso.
Ao lidarmos com o Grand Guignol,
as coisas realmente
assustadoras são as que
estão acontecendo fora dos holofotes
e você não consegue ver.
(Música assustadora)
T: Estamos sem tempo.
Obrigado, Stephen King.
Que a sua musa te visite
muitas vezes em Maine
e que você possa continuar
nos assustando, surpreendendo
entretendo e inspirando.
Assuste-nos para a vida, não para a morte.
S: De nada, Tom.
Que sua musa continue te visitando também.
T: Tudo bem.
Aqui é Thomas Smith
dizendo até o próximo
programa.
(Música tocada no piano)
Legendas pela comunidade Amara.org
Legendados pela comunidade Amara.org

Russian: 
где и находится притворство,
и шепотом поглубже, где
подсознание говорит:
да, но это действительно 
могло бы случиться
стоит только изменить пару деталей.
- [Томас] Да.
- [Стивен] Вот там история 
и может обрести успех.
Когда мы имеем дело с 
[театром] Гран-Гиньоль,
нас действительно пугают
вещи, которые
происходят у самого края
света от прожектора,
которые уже не совсем заметны.
стремная музыка
- [Томас] У нас закончилось время.
Спасибо, Стивен Кинг.
Да посещает тебя в Мейне твоя муза почаще,
и продолжай пугать нас,
и впечатлять нас,
и развлекать нас,
и вдохновлять нас.
Пугай нас до жизни, а не до смерти.
- [Стивен] Спасибо, Том.
Да посещает тебя твоя муза также.
- [Томас] ОК.
Томас Смит говорит вам 
"до свидания" до следующего раза
на публичном книжном радиошоу.
клавишная музыка
Субтитры, созданные сообществом Amara.org

Ukrainian: 
де небилиці мають місце,
і шепоту глибше, де підсвідомість
говорить: але це справді могло би статися,
якщо відкинути усього кілька деталей.
Томас: Так.
Стівен: Саме там історія може мати успіх.
На виставі у Гран-Гіньйолі
по-справжньому ми боїмося того,
що відбувається прямо на межі
світла від прожектора,
того, що не видно ясно.
стрьомна музика
Томас: Час закінчувати.
Дякую, Стівене Кінгу.
Нехай твоя муза часто 
навідується до тебе у Мейні
і продовжуй лякати та вражати нас,
розважати і надихати.
Жахай нас до життя, але не до смерті.
Стівен: Дякую, Томе
Нехай твоя муза тобі також являється.
Томас: Окей.
Це Томас Сміт прощається з вами
до наступного разу
у книжковому шоу на громадському радіо.
піаніно грає
Субтитри від спільноти Amara.org

Spanish: 
donde la parte ficticia ocurre
y el susurro por debajo 
donde el subconsciente dice,
pero esto podría llegar a ocurrir
cambiando algunas cosas.
-(Thomas) Si.
-(King) Ahí es donde la 
historia puede triunfar.
Cuando tratamos con el Gran Guiñol
lo que en verdad nos asusta son las cosas
que ocurren justo fuera del foco
para que no las veas bien.
(musica)
-(Thomas) Nos estamos 
quedando sin tiempo
Gracias, Stephen King.
Que la musa te visiten mucho en Maine
Y sigas aterrorizándonos,
sorprendiendonos
entreteniéndonos e inspirandonos.
Asustanos de por vida,
no hasta la muerte.
-(King) Gracias Tom.
Que la musa te visite a ti también.
-(thomas) Bien.
Thomas Smith despidiéndose por ahora
desde la radio publica.
(musica)
Subtítulos realizados por la comunidad de Amara.org

English: 
where the make believe is going on
and the whisper underneath
where the subconscious mind
is saying, yes but this
could really happen
if you just changed a few things.
- [Thomas] Yes.
- [Stephen] That's where
the story can succeed.
When we deal with the Grand Guigniol,
the things that really
scare us are the things that
are going on just outside the spotlight
that you can’t quite see.
(creepy music)
- [Thomas] Listen, we've run out of time.
Thank you, Stephen King.
May your muse visit you often up in Maine
and may you continue
to frighten and wow us
and entertain us and inspire us.
Frighten us to life, not to death.
- [Stephen] Thank you, Tom.
May your muse continue
to visit you, as well.
- [Thomas] OK.
This is Thomas Smith saying
so long until the next time
on the public radio book show.
(piano music)
Subtitles by the Amara.org community
