פסולת פלסטיק היא אחד המזהמים הנפוצים ביותר בעולם.
תכונותיו הכימיות והפיזיקליות של הפלסטיק הופכות אותו לקשה מאוד לפירוק.
הפתרונות הקיימים אינם יעילים, ואף הפופולארים מביניהם יקרים.
מיחזור ניתן לבצע פעם אחת בלבד, והוא צורך הרבה אנרגיה.
הטמנת פלסטיק דורשת שטח רב ויכולה לזהם את האדמה ואת מי התהום.
המטרה שלנו - PlastiCure, קבוצת ה-iGEM של אוניברסיטת בן גוריון היא -
להתגבר על בעיה עולמית זו בעזרת מספר פתרונות המשלבים כלים של ביולוגיה סינתטית, שיובילו לפירוק יעיל של פלסטיק.
שתי דרכי פעולה נבחרו -
1. הנדסת חלבונים
LC-Cutinase הוא אנזים שידוע בהיותו מבין היעילים ביותר בפירוק פולימרים של PET (סוג של פלסטיק) לתוצרים מתכלים.
בחרנו בשיטה של מוטציות רציונאליות על מנת לשפר אותו, על ידי הכנסה של מוטציות שונות אליו.
האלגוריתם שבחרנו משווה את הרצף (הDNA) של החלבון המקורי לרצפים של חלבונים דומים לו,
ומחשב את היציבות התרמו-דינאמית של כל אחת מהמוטציות, ביחס לחלבון הטבעי.
בחרנו 4 מוטנטים שונים מהתוצאות (של האלגוריתם) שאותם אנו מתכננים לבחון לשיפור בפעילות וביציבות.
2. הנדסה גנטית.
על מנת להגיע לפירוק שלם של PET אנו מתכננים להחדיר 2 מסלולים מטאבוליים,
מסלול אחד עבור כל תוצר פירוק של PET,
לתוך חיידק קרקע בשם ״פסאודומונס פוטידה״.
מסלולים אלו יאפשרו לו לנצל את הPET כמקור פחמן יחיד (מקור מזון).
על ידי שילוב של שתי הגישות הללו נוכל להתמודד עם יותר פסולת פלסטיק - גם חדשה וגם קיימת.
לחיידק שלנו יתרון נוסף - הוא יכול להפיק חשמל!
מכיוון שPET הוא פולימר המכיל קשרים כימיים עתירי אנרגיה -
אנרגיה עודפת אשר תשוחרר ע״י האורגניזם מהונדס הגנטית שלנו, משבירת קשרי הפחמן-פחמן
תוסט ותשמש בתא דלק חיידקי, לייצור אנרגיה מפירוק פלסטיק!
למידע נוסף ולתמיכה בפרויקט שלנו:
בקרו באתר האינטרנט שלנו:
http://2016.igem.org/team:BGU_ISRAEL
