Ai rochia verde, numai un orb n-o vede!
Faci luna sa suspine, lasi noaptea sa regrete
Lumina sa-se inchine, soarele sa-se imbete
Formele sublime, numai un prost le pierde!
Suflarea ta ma-nvie, mireasma ta din plete
Facute sa ma-nbie
De ochii tai mi-e sete
Sanii tai semeti, si curbele discrete
Cantate de poieti, fac picturi complete!
 
Veneam atunci cand ma strigai
Si in-floream
Cand ma iubeai
Te sarutam de-a tatea ori cand te nasteai
Te imbratisam cu flori, cand tu mureai
Te coloram, cand te-negreai
Ma asterneam cand tu plecai, in zbor
Omul meu drag, cum ai putut?
Eu ti-am dat tot, tot ce-am avut
Omul meu drag! Ti-as da mai mult..
Rochia ti-e murdara, nu tre sa vad sa doara
Lasi noaptea sa cand soarele coboara
Si luna sa te minta, lumina sa tresara
Formele-ti sunt pline, suflarea ma doboara
Su ochii tai sunt moi desii ascunsi de farduri
Sub ochii mei sunt ploi, mi te-a ascuns asfaltul
Sanii tai sunt moi,copii tai te seaca
Baieti jelesc apoi,dar restu cred ca-i joaca
