„Egy jelentõs áttörés lehetõsége körvonalazódik, mely találkozik az élmények hétköznapi küszöbén túli megértés szabad folyása beengedésének problémájával, miközben megtartja tisztán az elmét. Ennek megvalósítása, úgy tûnik, az ember önmagával való konfrontációján, önmagán kívül való elhelyezkedésén, az elme egét elhomályosító egó-alapú félelmek és szorongások feloldásán keresztül érhetõ el."
                                                                                                                                                                                                                           - Gerald Heard: Tágítja-e az emberi elmét ez a drog? (1963)
- Gerald, úgy tudom számos tapasztalatot szerzett lizergsavval
mit gondol róla?
- Elmondani mindezt két percben
az örökkévalóságot egy órában
szinte képtelenség, ahogyan az alanyok sem tudják leírni.
Csak hajtogatod, hogy ez és hogy ez meg nem.
Megpróbálod elmesélni másoknak, miről is szól.
Na persze egyetlen barátomról sem tudok,
aki ne mondta volna:
"Nos, életem során még soha nem találkoztam ehhez foghatóval"
Néhányan azt mondták nekem, s én magam is feltételezem:
ekképpen köszönt majd be a halál
és mily' nagyszerű lesz!
- Ezt hogy érti?
- Úgy értem, a színek, a csodák, a minták
amilyen ragyogónak mutatkoznak a dolgok
maguk az emberek, a szürke emberek is lenyűgözőnek tűnnek
érdekessé, rejtélyessé, nagyszerűvé válnak
ám ez még csak a kezdet.
Ezt mondta egyikünk ma délután a hatása alatt.
Hirtelen ráébredsz, hogy ezek a válaszvonalak nem léteznek.
Hogy nem különálló szigetekről kiabálunk át másoknak
értetlenül szavaik hallatán.
Hiszen tudod, te magad használod a szót:
„Együttérzés".
Ez a dolog a mélyben áramlik
egyetlen kontinens részei vagyunk
amely a víz alatt összeér
s mily' gyönyört nyújt:
az éber üdvösség józan bizonyosságát.
