
English: 
How does a space probe like Voyager 2
which was launched in 1977 visit the
four outer planets and travel over 17
billion kilometers over a space of 40
years with almost next there nothing in
the way of fuel. By the time Voyager 2
had reached Neptune it had swung by
Jupiter, Saturn and Uranus traveled 7
billion kilometers and was still within
100 kilometers of its target and all
with mid-1970s technology. In the movies
spacecraft just seemed to fly where they
want and get there in no time at all but
in our version of reality it's somewhat
more complicated and takes much, much
longer to get around.
Can you imagine Spock saying to Kirk
"we've just passed Pluto almost home only
nine years to go" just in case you missed
the relevance of that it took nine years
for the new Horizons probe to get from
Earth to Pluto, a distance of about five

Croatian: 
Kako svemirska sonda poput Voyagera 2
koji je lansiran 1977
četiri vanjska planeta i putuju preko 17
milijardi kilometara na prostoru od 40
godine s gotovo sljedećim nema ništa
način goriva. U vrijeme Voyagera 2
došao je do Neptuna
Jupiter, Saturn i Uran putovali su 7
milijardi kilometara i još je bio unutar
100 kilometara od svog cilja i svega
s tehnologijom sredinom 1970-ih. U filmovima
svemirska letjelica samo je letjela tamo gdje su
želite i stići tamo u tren oka, ali
u našoj verziji stvarnosti to je nešto
kompliciranije i uzima mnogo, mnogo
dulje da se zaobiđu.
Možete li zamisliti Spocka kako govori Kirku
"Upravo smo prošli pored Plutona gotovo samo doma
devet godina ići "za slučaj da ste propustili
relevantnost toga trajala je devet godina
da bi nova sonda Horizonsa mogla doći
Zemlju do Plutona, na udaljenosti od oko pet

Bulgarian: 
Как се получава така, че спътник като Вояджър 2, който е изстрелян през 1977, посещава
четири планети и изминава над 17 милиарда километра за 40 години
без почти никакво гориво. 
Докато Вояджър 2
достига Нептун, той бива завъртян покрай Юпитер, Сатурн и Уран, преминавайки
7 милиарда киломентра с точност на орбита и навигация около 100 километра
и всичко това с технология от 70-те години на XX век. Във филмите космическите кораби изглежда сякаш
си летят където си искат, но в нашата реална версия, това е
малко по-сложно и отнема доста повече време, за да се случи
можете ли да си представите Спок да каже на Кърк "току що минахме покрай Плутон на път към вкъщи,
остават ни само 9 години", в случай, че сте изпуснали, че е отнело 9 години
за "Нови Хоризонти", за да стигне от Земята до Плутон, разстояние около

Bulgarian: 
5 милиарда километра и това един от най-бързите ни космически кораби. Може да изглежда
като невъзможна задача, но когато знаеш как работят космоса и физиката
се превръща в поредица от процедури и научни факти, вместо научна фантастика
и ключ е да знаеш как работи гравитацията, и не само как влияе на мен и на нас
но и всичко във вселената. Германският математик Йоханес Кеплер първи
осъзнава законите на движението на планетите преди 400 години. Тогава Исак Нютон  ги
използва като основа за принципите на Нютон за движение и механика. Чрез които можем да предвидим движението на всички тела
в Слънчевата система и отвъд, включително планети, комети,астероиди и 
космически кораби с невероятна точност.  Първият принцип на механиката на Нютон твърди, че обект
който е неподвижен или се движи праволинейно и равномерно, докато не бъде изведен от това състояние. Например камъкът няма да помръдне, освен ако

English: 
billion kilometers and that was one of
our fastest spacecraft. It might seem
like an impossible task but when you
know how space and physics works it
becomes a set of procedures, science fact
instead of science fiction and key to
all of this is knowing how gravity works
and how it affects not only you and me
but also everything in the universe. The
German mathematician Johannes Kepler first
worked out the laws of planetary motion
400 years ago, Isaac Newton then used
these as a basis for Newton's laws of
motion and the creation of Classical
Mechanics. The means by which we can
predict the movement of everything in
the solar system and beyond
including planets, comets asteroids and
spacecraft with incredible accuracy.
Newton's first law states that an object
at rest or traveling a straight line
will stay that way unless a force acts
upon it. A rock for example on the ground
won't move by itself unless something

Croatian: 
milijardi kilometara i to je bio jedan od
naš najbrži svemirski brod. Možda izgleda
kao nemoguć zadatak, ali kad vi
znaju kako prostor i fizika to rade
postaje skup postupaka, znanstvena činjenica
umjesto znanstvene fantastike i ključa
sve to je znati kako gravitacija djeluje
i kako to utječe ne samo na tebe i mene
ali i sve u svemiru.
Njemački matematičar Johannes Kepler prvi
razradio zakone planetarnog gibanja
Prije 400 godina, Isaac Newton je tada koristio
To je temelj Newtonovih zakona
pokreta i stvaranja klasike
Mehanika. Sredstva pomoću kojih možemo
predvidjeti kretanje svega u
Sunčev sustav i dalje
uključujući planete, komete i asteroide
letjelica s nevjerojatnom točnošću.
Newtonov prvi zakon navodi da je objekt
u mirovanju ili putovanju ravnom linijom
ostat će tako, osim ako ne djeluje sila
na nju. Stijena na primjer na tlu
neće se pomaknuti sama od sebe, osim ako nešto nije

Croatian: 
inače ga pokupi ili gura. Ako
ta ista stijena bila je u svemiru i kretala se
u ravnoj liniji neće se promijeniti
brzinu ili smjer kretanja, osim ako
na nju djeluje vanjska sila. U svemiru
uvijek postoji sila koja djeluje
na pokretnom tijelu i ta sila je
gravitacija od Sunca, planeta ili
čak i još jednu stijenu. Sve s masom
vrši gravitacijsku silu, što je veća
što je masa veća sila. Drugi
komponenta u pokretnom objektu je njegova
ubrzati. Newtonov drugi zakon navodi da
brzina objekta će se promijeniti kada se sila
to je također reverzibilno
tako da se sila generira kada je brzina
promjene. To je ujedno i razlog zašto
asteroid koji putuje brzinom od 17 km / s i
udaranje zemlje može biti tako razorno,
može osloboditi veliku količinu kinetike
energije s naglom promjenom
brzina. Ako ispalite projektil

English: 
else picks it up or pushes it along. If
that same rock were in space and moving
in a straight line it will not change
its speed or direction of travel unless
an external force acts upon it. In space
there is always a force acting
on a moving body and that force is
gravity be it from the Sun, a planet or
even another rock. Anything with mass
exerts a gravitational force, the larger
the mass the larger the force. The other
component to a moving object is its
speed. Newton's second law states that an
object's speed will change when a force
is applied to it this is also reversible
so a force is generated when its speed
changes. This is also the reason why an
asteroid traveling at 17 km/s and
hitting the earth can be so devastating,
it can release a huge amount of kinetic
energy with the sudden change in its
velocity. If you fire a projectile on

Bulgarian: 
някой не го вземе или го тласне. Ако същият камък беше в космоса и се движеше
в права линия, няма да промени своята скорост или посока, освен ако 
друга сила не действа върху него. В космоса винаги има действаща сила
върху телата и тази сила е гравитационната- от Слънцето, от друга планета 
или от друг камък. Всичко с маса упражнява гравитационна сила, колкото по- голяма е 
масата, толкова по-голяма е силата. Другият компонент на движещ се обект е неговата 
скорост. Вторият закон на Нютон твърди, че скоростта на обект ще се промени, когато 
се упражни върху него сила. Също е вярно, че сила се генерира, когато 
скоростта се променя. Това е причината, заради която астероид движещ се с 17 km/s,
удряйки Земята ще бъде опустошително, ще се освободи голямо количество кинетична
енергия с внезапна промяна 
в нейната скорост. Ако изстреляте снаряд на Земята,

Bulgarian: 
паралелно на земната повърхност, той в някакъв момент ще падне под въздействието на 
гравитацията обратно на земята. Ако се изстреля достатъчно бързо и
поддържа тази скорост, докато се движи в права линия,
 действайки му гравитационната сила, и когато траекторията на
обекта съвпада с
тази на Земята, тогава се намира в 
земната орбита. С други думи, силата на  движещия се снаряд е равна 
гравитационната. По този начин
сателити и космически станции остават в орбита, въпреки че им въздейства
и малкото съпротивление на атмосферата високо над Земята.
Така биват забавяни и силата,поддържаща ги в орбита, намалява, 
накрая гравитационната сила  надделява 
и Земята ги привлича и атмосферното налягане
се увеличава
и скоростта намалява още повече и без периодично увеличение на скоростта,

Croatian: 
Zemlju, paralelno sa zemljom, hoće
na kraju pasti pod utjecaj
gravitacija natrag na tlo. Ako ispališ
svoj projektil dovoljno brzo i to
održava tu brzinu još uvijek
putujete ravnom linijom
međutim, Zemljina gravitacija kontinuirano
vuče na njega i kada je zakrivljenost
njegova putanja odgovara onoj na zemlji
sada se kaže da je u orbiti oko
Zemlja. Drugim riječima, sila a
projektil pokušava ući ravno
linija se podudara s gravitacijom
povlačenjem natrag na zemlju. Ovo je kako
sateliti i svemirske postaje
orbiti, ali oni su također pogođeni
mala količina povlačenja vrlo tanke
atmosfera visoko iznad zemlje. Ovaj
usporava ih i čuva snagu
u njihovim orbitama postaje manja
ravnotežu između ovoga i gravitacije
postupno savjeti prema gravitaciji. Tako
vuče ih dalje kako dobivaju
niži je atmosferski otpor
još veće smanjenje brzine
bez povremenog povećavanja brzine

English: 
earth, parallel to the ground it will
eventually fall under the influence of
gravity back to the ground. If you fire
your projectile fast enough and it
maintains that speed it's still
traveling in a straight line
however, Earth's gravity continuously
pulls on it and when the curvature of
its trajectory matches that of the earth
it's now said to be in orbit around the
earth. In other words the force of a
projectile trying to go in a straight
line is matched by that of gravity
pulling it back to earth. This is how
satellites and space stations stay in
orbit but they are also affected by the
tiny amount of drag of a very thin
atmosphere high above the earth. This
slows them down and as the force keeping
them in their orbits becomes smaller, the
balance between this and gravity
gradually tips towards gravity. As it
pulls them down further as they get
lower the atmospheric drag becomes even
greater reducing the speed even more
without a periodic boost in speed to

Croatian: 
povećati njihovu orbitu
na kraju se vratiti na zemlju. Ako ipak
letjelica povećava svoju brzinu
orbita će postati veća i više
eliptičan, ali će se uvijek vratiti
proći kroz točku gdje je brzina
izvorno je pojačan. Ako je brzina
naš obrt je dovoljno povećan nego on
će izbjeći povlačenje
Zemljina gravitacija i ući u orbitu
sunce. Povećajte za više brzine i to
će povećati veličinu svoje orbite, ako
dobivamo povišenu brzinu
s planetom koja se približava u onome što je
zovemo "mogućnost" koju možemo dobiti
orbita naše svemirske letjelice da se presiječe
orbita planeta i metoda poznata kao
Hohmannov transferni pristup koji je
jedan od najčešćih načina za dobivanje
jedno pomično tijelo u drugo, iako
sada su učinkovitije, ali mnogo
duži putovi poput prijenosa niskog potiska

Bulgarian: 
за да се уголеми тяхната орбита, те се връщат на Земята.
Ако космическият кораб увеличи своята скорост, орбитата му ще стане по-голяма и
по елипсовидна, но винаги ще се върне до момента, в които скоростта
е била увеличена. Ако тя е достатъчно увеличена,
космическият кораб ще преодолее земната гравитация и  
ще навлезе в орбита на Слънцето. 
Колкото по- голяма е скоростта, толкова по - голяма е орбитата. Ако 
увеличим скоростта в точния момент заедно с приближаваща планета, 
наричано "възможност", можем да пресечем орбита на космическия кораб 
с този на планетата и този метод е познат като смяна на орбитата на Хофман, който е 
един от най- честите начини да се стигне от едно движещо се тяло до друго, въпреки че 
вече има по- ефикасни, но по- дълги, методи като пренос на тягата 

English: 
increase their orbit they will
eventually come back to earth. If however
a spacecraft increases its speed the
orbit will become larger and more
elliptical but it will always return to
pass through the point where the speed
was originally boosted. If the speed of
our craft is increased enough then it
will escape the pull
Earth's gravity and enter an orbit around
the Sun. Increase for speed more and it
will increase the size of its orbit, if
we get the speed boost correctly timed
with an approaching planet in what's
called an "opportunity" we can get the
orbit of our spacecraft to intersect the
orbit of a planet and a method known as
the Hohmann transfer approach which is
one of the most common ways to get from
one moving body to another, although
there are now more efficient but much
longer ways like the low thrust transfer

Bulgarian: 
или междупланетен мрежов транспорт. След като стигнат, нашият космически кораб  
може или да влезе в орбита на планета, или може да използва гравитацията на планетите да
се отблъсне или да подпомогне както е известно,
за да се ускори скоростта. Гравитацията подпомага работата, използвайки 
планетната гравитация, за да привлича космическия кораб, докато той се приближава и може
да бъде използвана да се увеличи или да се намали скоростта му и като такава 
може да смали или уголеми орбитата и да промени посоката на пътуване. Ако нашият кораб се
движи в посока на движение на планетите, тогава скоростта 
ще се увеличи. Ако се движи в обратна посока, скоростта ще намалее 
в зависимост от това, колко се приближава до курса на планетата, толкова по- драстично може 
да се промени  и дори да обърне своята посока.  
Но няма безплатен обяд и за да са в сила законите за 

English: 
method and the interplanetary transport
network method. Once there, our spacecraft
can either enter into an orbit around
the planet or we can use the planets
gravity to slingshot around it or use
gravity assist as it's known and
increase the craft speed relative to the
Sun. Gravity assist works by using a
planet's gravity to pull on our
spacecraft as it flies close by and can
be used to increase or decrease a
spacecraft speed and as such make its
orbit larger or smaller and change its
direction of travel. If our craft is
flying in the direction of motion of
that of the planets then it's will speed
up. If it flies in an opposing direction
then it will decrease its speed,
depending upon how it approaches the
planet its course can be changed
dramatically and can even leave
traveling in the opposite direction. But
there is no such thing as a free lunch
and in order to obey the law of

Croatian: 
metoda i međuplanetarni transport
mrežna metoda. Jednom tamo, naša letjelica
može ući u orbitu
planeta ili možemo koristiti planete
gravitacija oko praćke ili upotreba
gravitacija pomaže kao što je poznato i
povećati brzinu plovila u odnosu na
Sunce. Gravitacijska pomoć radi pomoću a
gravitacija planeta da povuče našu
letjelica koja leti blizu i može
koristiti za povećanje ili smanjenje a
brzinu svemirske letjelice i kao takva čine njezinu
orbita veća ili manja i promijeni njezinu
smjeru kretanja. Ako je naš zanat
lete u smjeru kretanja
planeta onda će ubrzati
gore. Ako leti u suprotnom smjeru
tada će smanjiti njegovu brzinu,
ovisno o tome kako se približava
planeta može se promijeniti
dramatično i može čak i otići
u suprotnom smjeru. Ali
nema besplatnog ručka
i da bi se poštivao zakon

Croatian: 
čuvanje energije, 
koju energiju naš zanat dobiva planetom
mora izgubiti. Kada su putnici koristili Jupiter
povećati brzinu kako bi došli do Saturna,
Jupiterova orbita oko Sunca polako, ali
samo za otprilike jednu nogu po trilijunu
godine. Možemo iskoristiti ovu gravitacijsku pomoć
metoda za pomicanje od planeta do planeta
dalje i dalje dalje povećavajući našu
brzina plovila dok idemo dok ne dosegne
pobjeći brzinu točku gdje ćemo biti
putuju dovoljno brzo da pobjegnu
izvući sunce i ostaviti solarnu energiju
kao što je Voyager 1 već imao
učinjeno. Ali Sunčeva gravitacija će i dalje ostati
povući plovilo i usporiti ga,
zapravo je gravitacijski učinak Sunca
proteže se oko dvije i pol
svjetlosnih godina i bit će potreban Voyager
putujući s preko 60.000 km / h 40.000
godina do točke gdje je sunce
gravitacija više ne dominira. Newton-a

Bulgarian: 
запазване на енергията, колкото енергия нашият кораб погълне от планетата,
толкова тя ще загуби. Когато пътуващите използват Юпитер да ускорят своята скорост, за да стигнат до Сатурн,
Орбитата на Юпитер се смалява, но само с един фут на трилион години.
Можем да използваме гравитационния метод да се придвижваме от планета до планета
все по- далеч и по- далеч, увеличавайки скоростта на кораба, докато не достигне 
до точката, при която, ако пътуваме достатъчно бързо, можем да 
преодолеем Слънцето и да напуснем Слънчевата система, точно както Пътник 1 направи.
Но гравитацията на Слънцето няма да престане да действа и да забавя космическия кораб.
Всъщност гравитацията на Слънцето действа до около 2, 5  светлинни години.
Ще отнеме на Пътник 1, пътуващ с 60000 km/h , 40 000 
години да достигне моментът, в който гравитацията на Слънцето ще спре да доминира.
 

English: 
conservation of energy, 
what energy our craft gains the planet
must lose. When the voyagers used Jupiter
to increase their speed to get to Saturn,
Jupiter's orbit around the Sun slow but
only by about one foot per trillion
years. We can use this gravity assist
method to move from planet to planet
further and further away increasing our
craft speed as we go until it reaches
escape velocity the point where we'll be
travelling fast enough to escape the
pull of the sun and leave of a solar
them just like Voyager 1 has already
done. But the Sun's gravity will still
pull on the craft and slow it down,
in fact the Sun's gravitational effect
extends out about two and a half
light-years and it will take Voyager
traveling at over 60,000 km/h 40,000
years to reach the point where the sun's
gravity no longer dominates. Newton's

Bulgarian: 
Третият принцип на класическата механиката на Нютон е, че всяко действие има равно по сила и обратно по посока противодействие.
Всъщност натискът на двигателя назад, движи корабът напред.
Някой хора смятат, че натискът на ракетата срещу Земята или
срещу атмосферата, но това е невъзможно, за да работят в космоса. Това не е
случаят с нашите ракети, защото те не спират да работят след като 
са в космоса и няма върху какво да упражняват натиск. Ние използваме натиска,
за да намалим или увеличим скоростта, защото това ще промени орбита на космическия кораб
и за да го премести от Х в У, за да ориентират своята антена със Земята
или да насочат камери срещу мишена. Веднъж щом разберем как гравитацията
повлиява нашия кораб, можем да го използваме, за да го местим от планета до планета. 
Следващото нещо, което трябва е точен модел на Слънчевата система. Това ще покаже 
къде са планетите спрямо Слънцето, както и спрямо една друга и 

English: 
third law states for every action has an
equal and opposite reaction.
Basically the thrust from an engine
pushing backwards, moves a craft forwards.
Some people think that the thrust of a
rocket pushes against the ground or the
atmosphere and thus it's impossible for
them to work in space. This is clearly
not the case as our rockets and
thrusters don't stop working once they
are in space when there is nothing for
them to push against. We use this thrust
to increase or decrease speed and as
such change our spacecraft's orbit as
well as move it in its X from Y planes
with thrusters to orientate its antenna
with earth or point its cameras towards
a target. Once we know how gravity
affects our spacecraft and that we can
use it to move from planet to planet the
next thing we need is an accurate model
of the solar system this will show us
where the planets will be in relation not
only to the Sun but also to each other

Croatian: 
treći zakon navodi za svaku radnju ima
jednaka i suprotna reakcija.
Uglavnom potisak iz motora
pomicanjem unatrag pomiče plovilo naprijed.
Neki ljudi misle da je potisak
raketa se gura prema tlu ili
atmosferu i tako je to nemoguće
da rade u svemiru. Ovo je jasno
nije slučaj kao naše rakete i
Potisnici ne prestaju raditi kad jednom
su u svemiru kad nema ništa
protiv njih. Koristimo ovaj potisak
za povećanje ili smanjenje brzine i
takva promjena orbite naše svemirske letjelice
kao i premjestiti u svom X iz Y ravnine
s potisnicima za usmjeravanje antene
sa zemljom ili usmjerite kamere prema njima
cilj. Jednom znamo kako gravitacija
utječe na našu svemirsku letjelicu i to možemo
upotrijebite ga za kretanje od planeta do planeta
sljedeća stvar koja nam je potrebna je točan model
Sunčevog sustava to će nam pokazati
gdje planeti neće biti u odnosu
samo Suncu, ali i jedni drugima

Croatian: 
i druge objekte kao što su kometi i
asteroidi. Ovaj model je izrađen iz
planetarna efemerida koja je kao vrijeme
tablicu za sva glavna tijela u. \ t
solarni sustav i daje njihove položaje
u odnosu na Sunce za bilo koje vrijeme
u prošlosti i budućnosti. Ovaj
podaci su izgrađeni tijekom stoljeća
prvi su stvorili oni
Babilonci još od 1200. godine prije Krista. Po
pomoću nebeske mehanike to je moguće
za izračunavanje efemerida za nekoliko
stoljeća. Jer prostor
misije traju godinama ili čak desetljećima
kao i one u Voyageru
nemoguće je planirati misije bez
znajući gdje će planeti biti
godine
naprijed. Međutim, ove efemeride nisu
savršen zbog gravitacijskog učinka
nepoznatih asteroida i mogu biti i kao
još nepoznata Planeta X daleko iznad Plutona
NASA je ažurirala svoje efemeride gotovo svake godine zadnjih 20 godina kao nove

Bulgarian: 
други предмети като комети и астероиди. Този модел е създаден от
планетарни еферимиди, които са като разписание за всички важни тела в 
Слънчевата система и дават позицията спрямо Слънцето по всяко време 
и в минало, и в бъдеще. Тази информация е била събирана през вековете, където първата е била от Вавилонците през 1200г Пр.Хр.
Използвайки небесна механика е възможно да се изчисли ефемеридата за няколко  
века напред. Заради това,че мисиите в космоса продължават с години или дори десетилетия,
като например Пътник, те биха били невъзможни за планиране без 
да се знае къде ще са планетите през следващите години.
Въпреки че тези ефемериди не са перфектно заради гравитационния ефект 
на непознати астероиди и са познати като Планета Х далеч отвъд Плутон.
НАСА обновява техните ефемериди почти всяка година за последните 20 години като нова

English: 
and other objects like comets and
asteroids. This model is created from the
planetary ephemeris which is like a time
table for all the major bodies in the
solar system and gives their positions
relative to the Sun for any given time
both in the past and the future. This
data has been built up over centuries we
were the first ones being created by the
Babylonians as far back as 1200 BC. By
using celestial mechanics it's possible
to calculate ephemeris for several
centuries into the future. Because space
missions last for years or even decades
like the Voyager ones it would be
impossible to plan missions without
knowing where the planets would be in
the years
ahead. However these ephemerides are not
perfect due to the gravitational effect
of unknown asteroids and may be and as
yet unknown Planet X far beyond Pluto
NASA has updated his ephemerides almost every year for the last 20 years as new

English: 
data has come to light. So knowing how
our spacecraft will move in space and
the position of the planets well into
the future this allows navigators to
plot a course for our spacecraft with
incredible accuracy. This can be seen
with the Voyager missions they used
planetary ephemeris to find a once in a
175 year alignment in the planets
Jupiter, Saturn Uranus and Neptune. This
was discovered by Gary Flandro in 1964
whilst working at JPL and allowed the
planers to come up with the Grand Tour.
This would allow one spacecraft to visit
all four planets by using gravity assist
and cut their mission time from 40 years
to less than 10 if they launched in 1977.
The original Grand Tour was to include
Pluto but due to funding limitations it
was left out but Pluto was visited by

Croatian: 
podaci su došli na vidjelo. Znajući kako
naša svemirska letjelica će se kretati u prostoru i
položaj planeta u
budućnosti to omogućuje navigatorima
isplanirati kurs za našu svemirsku letjelicu
nevjerojatna točnost. To se može vidjeti
s Voyager misijama koje su koristili
planetarne efemeride kako bi pronašli jednom u a
175 godina poravnanja u planetima
Jupiter, Saturn Uran i Neptun. Ovaj
otkrio je Gary Flandro 1964
dok je radio u JPL-u i dopuštao
planeri koji će smisliti Grand Tour.
To bi omogućilo posjeti jednoj svemirskoj letjelici
sve četiri planete uz pomoć gravitacije
i smanjiti vrijeme misije sa 40 godina
na manje od 10 ako su pokrenuli 1977.
Izvorni Grand Tour trebao je biti uključen
Pluton, ali zbog ograničenja financiranja
bio je izostavljen, ali ga je posjetio Pluton

Bulgarian: 
информация се появява. Така, знаейки как космическия кораб се движи в космоса 
и позициите на планетите в бъдеще, позволяват на навигаторите да
създадат курс за нашия космически кораб с невероятна точност.Това може да бъде видяно
с мисията на Пътник, където те използват планетарни ефемериди, за да разберат 
подреждането за 175 години на Юпитер, Сатурн, Уран и Нептун. Това 
е било открито от Гари Фландро през 1964г., докато работи в JPL и позволява 
да се създаде Великата обиколка. Това ще позволи на космически кораб да посети 
всичките 4 планети като използва гравитационен натиск и да съкрати мисията от 40 години на
по - малко от 10, ако е изстреляна през 1977г. Оригиналната обиколка е трябвало да включва 
Плутон, но заради ограниченото финансиране, е бил посетен от

Bulgarian: 
новата сонда Хоризонти през 2015. Вояджър 2 е отпътувал през 1977г. 
за обиколка на други 4 планети
и евентуално е пътувал на равнището на Слънчевата система. Същата технология 
на гравитационно подпомагане е било използвано на Галилео, Касини и Нови хоризонти
в техните мисии.
Вояджър 2 на неговия път за Юпитер и Сатурн както и да посети
луната на Сатурн, Титан. Но това ще го постави в траектория  
на едно равнище със Слънчевата система към междузвездно пространство. По време на неговото излизане
се е завъртял, така че камерите му да са насочени към Земята и  
да заснеме последни снимки. Те са най- далечните снимки на Слънчевата система 
някога заснемани и дори на една е заснето мястото на Земята. Заемаща само 0,12 пиксела 
в средата на лещата е "Бледа синя точка", 

Croatian: 
nova istraživanja Horizons u 2015. godini.
Voyager 2 prvi je krenuo 1977. godine
na drugom velikom obilasku četiri vanjska
planeti
i naposljetku je otputovao u avion
Sunčevog sustava. Ta ista tehnika
Od tada je korištena gravitacijska pomoć
Galileo, Cassini i Novi horizonti
misije.
Voyager 1 je lansiran tri tjedna poslije
putnik 2 na brži put do posjeta
Jupiter i Saturn i obavite letenje
Saturnov mjesec Titan. Ali to bi onda bilo
stavite ga na putanju prema gore i van
na ravninu solarnog sustava
međuzvjezdani prostor. Na putu je bio
okrenuo se tako da se fotoaparat može suočiti
natrag na zemlju i
snimite zadnji set fotografija. Ti su bili
najudaljenije slike Sunčevog sustava
ikada snimljen i jedan od njih je zarobljen
Zemljino mjesto u njemu. Pokriva samo 0,12 piksela
u veličini u sredini bljeska objektiva poznata "Pale Blue Dot"

English: 
the new Horizons probe in 2015.
Voyager 2 was the first to set off in 1977
on other grand tour of the four outer
planets
and eventually traveled out in the plane
of a solar system. This same technique of
gravity assist has since been used on
the Galileo, Cassini and the New Horizons
missions.
Voyager 1 launched three weeks after
voyager 2 on a quicker route to visit
Jupiter and Saturn and do a flyby of
Saturn's moon Titan. But this would then
put it on an upward trajectory and out
of a plane of a solar system to
interstellar space. On its way out it was
turned around so it's camera could face
back to earth and
take one last set of photos. These were
the farthest images of the solar system
ever taken and one of them captured
Earth's place in it. Covering just 0.12 pixels
in size in the middle of a lens flare the famous "Pale Blue Dot"

Croatian: 
kao što je Carl Sagan nazvao
6,4 milijarde kilometara
gledajući dolje pod kutom od 32 stupnja
na Sunčev sustav. Sada imamo plan
još uvijek trebamo nešto što će voditi naše
plovila duž planirane putanje.
Za to koriste inercijalnu navigaciju
sustav u osnovi ovo je visoko
točan sustav žiroskopa,
akcelerometri i drugi senzori
može otkriti kretanje plovila u bilo kojem
smjeru u prostoru. Koristeći ovo
informacije koje navigatori mogu riješiti
ako je plovilo na putu.
Međutim, postoje inercijski navigacijski sustavi
mehaničkih uređaja i kao takvi trpe
od onoga što je poznato kao pomak integracije
sitne pogreške u žiroskopima i senzorima. Ovaj
je složen tijekom vremena jer oni
izračunajte njihov položaj dok se kreću
od prethodnog
izračunati položaj, dakle dulje
ići više grešaka izgraditi.
pogreška u dobrom sustavu je manja od 1.1

Bulgarian: 
както е наречена от Карл Сейгън, е била заснета на 6,4 милиарда километра
под 32 градусов ъгъл. В момента имаме план, но 
все още ни трябва нещо,което да навигира космическия кораб по време на неговото пътуване.
За това се използват инерционна навигационна система, която е всъщност
прецизна система от жироскопи, акселерометри и други сензори, които 
могат да засекат движението на кораба в космоса. Използвайки тази 
информация, навигаторът може да разбере дали апаратът се движи според курса.
Въпреки това навигационната система се състои от механични устройства, които 
могат да предизвикат интерграционно отклонение заради малки грешки в жироскопите и сензорите. Това
се случва, защото те изчисляват своята позиция, докато се движат
от последната изчислена позиция, следователно те колкото повече 
изчисляват, толкова повече грешки има. Грешка в добра система е по - малко от 

English: 
as Carl Sagan called it was
taken 6.4 billion kilometres
away looking down at a 32 degree angle
onto the solar system. Now we have a plan
we still need something to guide our
spacecraft along its planned trajectory.
For this they use an inertial navigation
system basically this is a highly
accurate system of gyroscopes,
accelerometers and other sensors that
can detect movement of a craft in any
direction in space. Using this
information the navigators can work out
if the craft is on course.
However inertial navigation systems are
mechanical devices and as such suffer
from what is known as integration drift
tiny errors in the gyroscopes and sensors. This
is compounded over time because they
calculate their position as they move
along from the last previously
calculated position, so the longer they
go the more the errors build up. The
error in a good system is less than 1.1

Croatian: 
kilometara na sat pa ako putujete
Mars je trajao osam mjeseci, što će biti
5760 sati, onda bi pogreška bila oko 6300 km
od
kada je stigao do Marsa, previše
morate unijeti orbitu s oznakom
točnost od samo nekoliko kilometara. Do
nadoknaditi zanošenje integracije,
potreban je drugi fiksni referentni sustav
a ovo su Zvijezde. Baš kao i marinac
navigatori su koristili sekstant za vježbanje
njihov položaj, letjelica koristi optički
senzori i kamere za određivanje njihovog
postavite i resetirajte inerciju
navigacijski sustavi. Na Apolonu
posade su koristile svemirski sekstant
za ispravljanje pomaka na brodu
navigacijski sustav. Na sondama Voyager
koristili su zvjezdicu koja bi mogla izgledati
za vrlo svijetlu zvijezdu vodiča koja u
putnik je bio Canopus.
Također je imao i Sun senzor koji bi mogao biti
zajedno s radio signalom
sa Zemlje. Novije letjelice imaju više
sofisticirani sustavi koji koriste kamere

English: 
kilometers per hour so if a journey to
Mars lasted eight months, which will be
5760 hours, then the error would be about 6300 km
by the
time it reached Mars, far too much when
you have to enter an orbit with an
accuracy of just a few kilometers. To
compensate for the integration drift,
another fixed reference system is needed
and this is the Stars. Just as marine
navigators used a sextant to work out
their position, spacecraft use optical
sensors and cameras to determine their
position and reset the inertial
navigation systems. On the Apollo
missions the crew used a space sextant
to correct the drift on the onboard
navigation system. On the Voyager probes
they used a star tracker that could look
for a very bright guide star which in
voyagers case was Canopus.
It also had a Sun sensor that could be
used in conjunction with a radio signal
from Earth. Newer spacecraft have more
sophisticated systems which use cameras

Bulgarian: 
1,1 километра в час, следователно ако до Марс пътуването трябва да продължи 8 месеца, което е 
5760 часа, тогава грешката ще е около 6300 км
в момента на достигане на Марс, твърде много, когато 
трябва да е следва орбита с отклонение няколко километра. 
За да се компенсира интеграцията, друга поправена система е нужна 
и това са звездите. Точно като навигаторите на подводници, които използват секстант, за да разберат
тяхната позиция, апаратът използва оптични сензори и камери да определи 
позицията и да  рестартира навигационните системи. На мисията  
Аполо екипажът е използвал космически секстант на борда, за да поправи отклонението  на
навигационната система. На сондата Пътник са били използвани звезден тракер, които може да
търси звезди , като в случая е звездата е била Канопус.
Също така имало и Слънчев детектор, които се използвал в съчетание с радио сигнал
от Земята. По новите апарати имат по-сложни системи, които използват камери

English: 
to look for known objects like planets
and even comets and asteroids as well as
the target itself. Even with the best
planned course things will vary along
the way. Other forces can also affect a
craft deep in space. The solar wind for
example, the flow of charged particles
from the Sun can over time gradually
change the course of a spacecraft and
has to be corrected for and timing is
everything. Our spacecraft must arrive at
particular points in space along the
journey within a very small window of
time. Traveling at 30 km/s and
approaching a planet to use it's  gravity to
swing by and change course, if you are
out by more than a few minutes or so it
could mean the difference between being
sucked into the planet by its gravity or
undershooting the planned course. To
communicate and work out the distance
and speed of a craft, NASA uses the Deep
Space Network. This is a network of radio
telescopes spread around the world so

Croatian: 
tražiti poznate objekte poput planeta
pa čak i komete i asteroide
sam cilj. Čak i uz najbolje
planirane stvari će varirati zajedno
put. Druge sile također mogu utjecati na
plovila duboko u prostoru. Sunčev vjetar za
na primjer, protok nabijenih čestica
iz Sunca može s vremenom postupno
promijeni smjer letjelice i
mora se ispraviti i vrijeme je
sve. Naša svemirska letjelica mora stići
pojedinih točaka u prostoru uz
putovanje unutar vrlo malog prozora
vrijeme. Putovanje brzinom od 30 km / s i
kako se približava planetu kako bi koristila gravitaciju
zamahnite i promijenite kurs, ako jeste
više od nekoliko minuta
može značiti razliku između bića
usisan u planetu svojom gravitacijom ili
podcjenjivanje planiranog puta. Do
komunicirati i utvrditi udaljenost
i brzina obrta, NASA koristi Deep
Svemirska mreža. Ovo je mreža radija
teleskopi su se širili svijetom

Bulgarian: 
да търсят познати предмети като планети и дори комети и астероиди както и себе си.
Дори и с най- добрия планиран курс нещата могат да варират по пътя.
Други сили също могат да повлияят на космическия кораб в космоса. Слънчевият вятър
например, поток от заредени частици от Слънцето може с времето драстично 
да промени курса и трябва да бъде коригиран на време.
Нашият космически кораб трябва да пристигна на определени места в космоса
по време на пътуването в много малък диапазон от време. Пътувайки с 30 km/s и 
приближавайки се до планета, за да се използва нейната гравитация да се отблъсне или да се промени курса,
ако се престой с няколко минути повече, гравитацията може да
привлече до планетата или да промени курса.
За да се комуникира и да се пресмята дистанцията и скоростта,НАСА използва 
Deep Space Network. Това е мрежа от радио телескопи по света, така че

Bulgarian: 
поне един ще е в контакт с космическия кораб по всяко време.
Чрез изпращане и получаване на радио сигнал от и до кораба,
използвайки Доплеровия ефект и много точен атомен часовник с минимална разлика
между двата сигнала, може да се изчисли дистанцията от Земята 
с точност 3 метра и скоростта с до 180 милиметра в час. Обединявайки тази информация, можем да изпращаме космически сонди в невероятна точност
до толкова, че да се приземи на комета, както направихме със сондата Розета
и със спускаемия апарат Филе, който направи от близо снимки на Плутон  
за 2 часа, 9 години след изстрелването му и 5 милиарда километра,
когато имахме само една трета от орбитата на Плутон. Пет космически кораба
са постигнали скоростта на бягство, използвайки тези методи, за които говорихме, и са сега

English: 
that at least one will be in contact
with a spacecraft at all times. By
sending a radio signal to the craft and
having it returned the signal and using
the Doppler effect and a highly accurate
atomic clock the slight difference
between the two signals can be used to
calculate its distance from earth to
living 3 meters and its speed to within
180 millimeters per hour. Combining all
this information we are now able to send
space probes with incredible accuracy,
so much so that we can now land on a
comet as we did with the Rosetta probe
and it's Philae lander and to take
close-up pictures of Pluto within a
two-hour time window, 9 years after
launch and 5 billion kilometres away and
when we only had one third of Pluto's
orbit mapped. Five spacecraft have now
achieved escape velocity using these
methods we've spoken about and are now

Croatian: 
da će barem jedan biti u kontaktu
s letjelicom u svako doba. Po
slanje radio signala plovilu i
da je vratio signal i upotrijebio ga
Dopplerov učinak i vrlo precizan
atomski sat mala razlika
između dva signala
izračunajte udaljenost od zemlje do zemlje
koji živi 3 metra, a brzina je unutar
180 milimetara na sat. Kombinirajući sve
ove informacije koje sada možemo poslati
prostorne sonde s nevjerojatnom točnošću,
toliko da sada možemo sletjeti na a
kometa kao što smo to učinili s Rosetta sondom
i to je Philae lander i uzeti
krupne slike Plutona unutar a
dvosatni vremenski prozor, 9 godina poslije
lansiranje i 5 milijardi kilometara daleko
kad smo imali samo jednu trećinu Plutona
orbita preslikana. Sada ima pet letjelica
postignuta brzina bježanja pomoću tih
metode o kojima smo govorili i koje su sada

Croatian: 
najudaljenije objekte
stvorio čovjek. Pioneer 10, 11 Voyagers 1 &
2 & Novi horizonti. Nevjerojatno je
mislim da je sve to na temelju
teorije koje su razvijene na stotine
prije samo promatranjem i
želju shvatiti kako su nebesa
radio je mnogo prije nego što smo to i pomislili
bilo je moguće ući u svemir, a kamoli
koristiti gravitaciju kao naše glavne motore.
sposobnost rada na orbitama
planeti je ključno temeljno planiranje
bilo koje svemirske misije koje ćemo raditi
u doglednoj budućnosti
i to je nešto što možete učiniti
se uz pomoć momaka
na brilliant.org. Briljantan je
web stranica za rješavanje problema koja vam omogućuje
učiti rješavanjem stvarnog svijeta ili u
u ovom slučaju problemi u svemiru. Oni imaju
cijeli odjeljak posvećen
gravitacijska fizika pokriva ne samo
Newtonova gravitacija, ali i Keplerijanac
orbiti gdje možete shvatiti kako

English: 
the farthest objects
created by man. Pioneer 10, 11 Voyagers 1 &
2 & New Horizons. It's incredible to
think that all of this was done based on
theories that were developed hundreds of
years ago by observation only and the
desire to figure out how the heavens
worked long before we even thought it
was possible to get into space let alone
use gravity as our main engines. The
ability to work out the orbits of the
planets is a key fundamental planning
any space missions that we'll be doing
for the foreseeable future
and it's something that you can do
yourself with the help of the guys over
at brilliant.org.  Brilliant is a
problem-solving website that allows you
to learn by solving real-world or in
this case outer space problems. They have
a complete section dedicated to
gravitational physics covering not only
Newtonian gravity but also Keplerian
orbits where you can work out how to

Bulgarian: 
най -  далечните предмети, създадени от човека. Пионер 10, 11, Вояджър 1 и 2
и Нови хоризонти. Невъзможно е да се смята, че всичко е базирано на
теории, които са създадени стотици години само чрез наблюдаване
и желанието да се разбере как работи небето, много преди дори да помислим, че 
е възможно да се навлезе в космоса, позволявайки на гравитацията да е основен двигател.
Възможността да се пресметне орбита на планета е ключово за планирането на  
каквато и да е мисия в космоса, изпълнима в обозримото бъдеще
и е нещо, което можеш да направиш сам с помощта на момчетата 
от brilliant.org. Brilliant е сайт, който ти позволява да
научиш чрез решаването на истински случаи в дълбокия космос. Те имат
цял раздел посветен на гравитационната физика, покриваща не само
гравитацията на Нютон, но и също орбитите на Кеплер, където можеш да пресметнеш как да 

English: 
plot a course to Mars using the Hohmann 
transfer method just as if you are
sending your own craft to explore the
solar system you can also test your
abilities with a classical mechanics
section the discipline that Newton
helped create that underpins our ability
to predict the actions of any object in
space and something that any budding
space navigator has to know. To help
support us here at cure asteroid and to
learn more about brilliant just click on
the link to brilliant.org/curiousdroid and
sign up for free as a special bonus for
curious droid viewers the first 200
people to sign up will get a 20%
discount off of their annual
subscription
 

Bulgarian: 
създадеш курс до Марс,използвайки методът на прехвърляне на Хофман,  чрез който е възможно
да изпратиш свой апарат да изследва Слънчевата система, можеш също да тестваш своите
познания за класическата механика, раздел, който Нютон 
помага да се създаде, да укрепиш познанията си за предсказване на действията на обект
в космоса, нещо,което всеки навигатор трябва да може. 
За да ни подкрепиш тук и да научиш повече за brilliant просто натисни линка  
brilliant.org/curiousdroid и се регистрирай безплатно като специален бонус 
за гледащите curios droid. Първите 200 регистрирали се ще получат 20% отстъпка
от годишния абонамент.

Croatian: 
iscrtajte put do Marsa pomoću Hohmanna 
način prijenosa kao da jeste
slanje vlastitog plovila za istraživanje
solarni sustav također možete testirati svoje
sposobnosti s klasičnom mehanikom
odjeljak discipline da Newton
pomogao stvoriti ono što podupire našu sposobnost
predvidjeti djelovanje bilo kojeg objekta u
prostora i nečega što je bilo
prostor navigator mora znati. Pomoći
podržite nas ovdje na liječenju asteroida i na
saznajte više o briljantnim klikom na
link na brilliant.org/curiousdroid i
prijavite se besplatno kao poseban bonus za
znatiželjni gledatelji droida prvih 200
ljudi koji će se prijaviti dobit će 20%
popust od godišnjeg
pretplata
 
