Szegény Peter Parker, szánalmas,
Félénkebb nem is lehetne,
Mary Jane akkor se vené észre,
Ha a haja lángolna, égne.
De egy nap abba a laborba ment,
És ott jött egy mutáns pók,
Ó és most Peter falakon mászkál
S házakról házakra leng.
La la la didy dah
La la lily da da dum
Lőjj egy fonalat, te vagy a pókember,
Lőjj ma egy fonalat!
Mert most jól jönne egy hős,
Aki megküzd a gonosztevőkkel.
A gazdag Harry, a barátja,
Ráhajtott Mary Jane-re,
De jól meglepődött,
Mert ő jobban szereti azt,
Aki fejel lefele tud csókolni az esőben.
"A hatalom felelősséggel jár"
Ben bácsi csak ezt hajtja.
Ha lemaradtál róla, nincs gond,
Mert újra és újra mondja.
La la la didy dah
La la didy da da dum
Norman egy milliárdos tudós,
Kinek a fiára sincs ideje.
Valamit elszúrt,
S azt vette észre,
Hogy mindenkit kivégezne.
S most folyton csak repked a szörf cuccosán,
S dobálja fura tök-bombáját.
S arcán egy hülye Power Rangers maszk,
De  ha nincs rajta még ilyesztőbb.
Lőjj egy fonalat, te vagy a pókember,
Lőjj ma egy fonalat!
Mert olyan bátor, erős és hajlékony vagy,
De azt a nacit én nem hordanám.
S egy szomorú napon, a temetésén,
Norman Osbourne-t a föld nyelte el.
Harry számára Pókember halott,
De Pete barátjában bízhat.
És most Mary Jane végre Peterre hajtana,
De Petert már pont nem érdekli.
Ne sírj Mary Jane, majd megpróbálod ujra,
Mikor a folytatás következik.
La la la didy dah
La la didy da da dum
Lőjj egy fonalat, te vagy a pókember,
Lőjj ma egy fonalat!
Mert most kéne nekünk egy hős
és szerintünk te pont jó leszel.
