
Hungarian: 
Fordító: Anna Imre
Lektor: Reka Vegi
Tudjátok, hogy milyen az én álomiskolám?
Az én álomiskolámban azt lehet tanulni,
amit csak szeretnél.
Az én álomiskolámban akkor ehetsz, ihatsz
és aludhatsz, amikor csak szeretnél.
Az én álomiskolámban 
guggolva is lehet tanulni.
Tudjátok, hogy hol van az álomiskolám?
Az asztalom melletti ágyon.
Magántanuló vagyok.
A magántanulóság először két éve 
merült fel bennünk, illetve apában,
amikor már minden nap azzal mentünk haza,
hogy milyen unalmas volt az iskola.
Nem szerettük, hogy állandóan 
monoton órák követték egymást,
és nem volt benne semmi érdekes.
Én nagyon vártam a gimnáziumot.

English: 
Translator: Anna Imre
Reviewer: Reka Vegi
Can you guess what
my dream school is like?
In my dream school, you can learn
whatever you want to learn.
In my dream school, you can eat,
drink and sleep whenever you like.
In my dream school,
you can study crouching.
Can you guess where my dream school is?
Next to my table, on my bed.
I am a homeschooler.
The idea of homeschool occurred to us,
or rather to dad, two years ago,
when we came home every day
complaining school was so boring again.
We hated all those boring classes,
one after the other.
There was nothing interesting in it.
I was really looking forward
to secondary school.

Hungarian: 
Azt gondoltam, hogy ezzel most 
sokkal nagyobb lány leszek.
Azt gondoltam, 
hogy rengeteg érdekeset fogok tanulni,
és hogy az milyen nagyon jó lesz.
Leginkább a rajzórát vártam, 
azért is, mert imádok rajzolni,
és azért is, mert szép tankönyvünk volt.
Azt gondoltam, hogy ez egy olyan óra lesz,
ahova majd mindig szívesen visszajárok.
De ez nem így történt.
Az első pár órán kiderült, 
hogy itt nem is igazán lehet rajzolni,
vagy ha rajzolhatunk, akkor csak olyat,
amit már több tízezren 
lerajzoltak előttünk.
Annyira unatkoztam, hogy inkább elkezdtem
a saját rajzaimon dolgozni,
persze az órai anyag mellett.
Az egyik órán odajött hozzám a tanár:
"Ha még egyszer rajzolsz az órámon,
viszlek az igazgatóhoz!"
Persze senki nem akar
az igazgatóhoz menni,
így következő órán nem csináltam semmit.
Amikor kérdőre vont, hogy 
mégis miért nem dolgozom az órai anyagon,
azt mondtam: "A tanár úr mondta, 
hogy ne rajzoljak az óráján."
Persze, nem kedvelt meg.

English: 
I thought it would make me a big girl.
I thought I would learn
a lot of interesting stuff
and that it would be so amazing.
Most of all, I was
looking forward to art class
because I love drawing 
and because our book was pretty.
I thought this would be a class 
I would be happy to go to,
but it turned out differently.
In the first few classes, it turned out 
that you cannot really draw there,
or when we can, then only those things
that tens of thousands have drawn before.
I was so bored that I started to work
on my own art, besides class tasks.
Once the teacher came to me and said,
"If you ever draw on my class again,
I will take you to the principal!"
No one wants to go to the principal,
so at the next class,
I didn't do anything.
When he asked me why I was
not working on the assignment,
I said, "But Sir, you told me 
not to draw during your class."
Obviously, he didn't get to like me.

English: 
It is a huge problem that students
do not like going to school.
I still remember my first day at school,
with my huge backpack.
I entered the school and felt as if it was
my first step towards growing up.
That obviously was not true,
and I started to get bored pretty soon.
Today, I don't know anyone
who would say, "I love going to school."
They say it is about the community.
Going to school is worth it
because you make new friends,
and this is how your
social skills are developed.
I think that is not true, 
or at least not completely.
We get ten minutes every hour
to get to know each other,
to have a chat and to ask
how the other's day was.
This is not enough.
We are glad if we can get
to the toilet and to the next class.
This is not the best time 
to talk and make friends.
When we eventually talk,
it is about from whom to copy homework
and what the next test will be about.
This is not a very
healthy way to socialize.

Hungarian: 
Nagy probléma, hogy a diákok 
nem szeretnek iskolába járni.
Én még emlékszem,
amikor elsős voltam,
nagy iskolatáskával 
bementem az iskolába,
és úgy éreztem, 
ez már a felnőtté válásom egyik lépése.
Ez persze nem így volt, és 
nagyon hamar elkezdtem unatkozni.
Ma már nincs olyan ismerősöm, aki azt
mondja, hogy "milyen jó iskolába járni".
Azt mondják, hogy ez a közösség.
Iskolába járni megéri, 
mert rengeteg barátot szerzel,
és mert így alakulnak ki 
a szociális skilljeid.
Ez szerintem nem így van, 
vagy legalábbis nem teljesen.
Óránként tíz percet kapunk arra, 
hogy megismerjük egymást.
Hogy beszélgessünk, és megkérdezzük,
hogy milyen volt a másik napja.
Ez nem elég!
Örülünk, ha eljutunk a mosdóba, 
és el tudunk sietni a következő órára.
Beszélgetni, barátkozni 
nem ez a legalkalmasabb időpont.
Amikor mégis beszélgetünk, az arról szól,
hogy kiről lehet másolni a leckét,
és mi lesz a következő dolgozatban.
Ez nem túl egészséges 
kapcsolattartási módszer.

Hungarian: 
Egyik ismerősöm, Kati, 
a hányingerig stresszelte magát,
mert történelem röpdolgozatot 
kellett írni.
Egy papír miatt.
"Persze, mert biztosan nem készült, 
megérdemli!"
"Majd következőleg felkészül, és akkor 
nem lesznek ilyen élményei."
De ez nem igaz.
A legnagyobb stressz azokon van, 
akik jó tanulók,
mert tőlük elvárják, 
hogy a tanár szeszélyének megfelelően
alkalmazkodjanak a dolgozathoz, hogy
pont azt írják le, amit elvárnak tőlük.
Ez nem azt jelenti, 
hogy ha rossz tanuló vagy,
akkor boldog és stresszmentes
életed van az iskolában.
A rossz tanulókon mutatják be, hogy 
hogy jársz akkor, ha nem készülsz fel.
Megalázzák őket az osztály előtt.
A legtöbb diák magát 
butának és értéktelennek gondolja,
és ez így nincsen rendben.
Ekkor jött apa ötlete: 
legyünk magántanulók.
Erre a megszokott módszer az,
hogy otthonról ugyanazt az anyagot 
kell megtanulod, mint az iskolában,
és be is kell járnod vizsgázni.
Alsóban én is így voltam magántanuló,
és bár jobb volt, mint az iskola,

English: 
One of my friends, Katie, threw up
because she was so stressed 
about a quick history test.
Because of a piece of paper.
"Surely she didn't prepare,
so she deserved it.
Next time she'll study more,
and then she will have
a different experience."
But that is not true.
The biggest stress is on the top students.
They are supposed to adapt 
to the moods of the teacher.
They should write 
exactly what is expected of them.
This does not mean
that a poor performing student
has a happy and stress-free 
life at school, though.
Poor performers are used to demonstrate 
what happens when you don't prepare.
They are humiliated 
in front of the class.
Most of the students think of themselves
as stupid and useless,
and this is not okay.
Then dad had the idea:
we should become home students.
Normally this means that you have 
to learn the same things as in school,
and you even have to go in to take exams.
During primary school,
I was homeschooling like this too.

Hungarian: 
a vizsgaidőszakok 
nagyon stresszesek voltak,
és a tanáraim nagyon rosszul kezelték.
Megnéztünk különböző iskolákat.
Szóba jött Waldorf, egyéb 
speciális iskolák, és magániskolák is,
de rájöttünk, hogy mi nem akarunk 
egy intézménybe bejárni.
Azt akarjuk, 
hogy mi intézhessük az életünket.
És így találtuk meg a Clonlarát.
A Clonlara egy Michigan-i iskola,
de mára majdnem az egész világon 
lehet itt tanulni.
Lehetőséget adott nekem arra, 
hogy otthon tanuljak,
de amerikai érettségit szerezzek,
amit itthon is beválthatok.
Persze egy-két tantárgyból le kell majd
érettségiznem Magyarországon is,
és az az egyetemtől függ,
hogy melyikek ezek a tantárgyak.
Vannak kötelező tantárgyaink.
Ez elkerülhetetlen, 
az alapműveltség részét képezik.
Ilyen például a matematika, 
a történelem...
De a legtöbb tantárgyunkat 
mi alakítjuk ki.
És gondoljatok bele!
Akármi lehet tantárgy!
Amit szeretsz csinálni, 
az holnaptól tantárgy.
Bekerül az érettségidbe, 
és meghatározhatja a jövődet.

English: 
Although it was better than school, 
exam periods were very stressful,
and my teachers handled it very poorly.
We checked out different schools,
like Waldorf, other special schools,
and private schools too.
But we realised we didn't want
to keep going into an institution.
We wanted to manage our own life.
And this is how we found Clonlara.
Clonlara is a Michigan based school,
but you can study from around the world.
It gave me the opportunity
to learn from home
but get an American degree
which I can also use at home.
Naturally, I will have to graduate
on some of the subjects in Hungary too;
subjects will depend on the university.
We have compulsory classes.
This is inevitable since they
are part of basic literacy,
like math and history.
But we create most
of our subjects on our own.
And just imagine:
anything can be a subject.
Whatever you like doing 
is a subject starting tomorrow.
It will be in your degree,
and it can define your future.

Hungarian: 
Azt, hogy mennyit tanulsz, 
kreditekben mérjük.
Összesen 180 órát kell teljesíteni, 
hogy egy kreditet megkapj,
és összesen 22-t kell megszerezni.
Ennél lehet sokkal
többet is, de kevesebbet nem.
Erre négy éved van.
De ha olyan szorgalmas vagy, 
hogy három év alatt teljesíted,
akár egy évvel hamarabb is 
leérettségizhetsz.
Ami időt ad neked arra, hogy esetleg 
a munkádon gondolkodj, a jövődön,
vagy az egyetemre készülj fel.
Az iskola lehetőséget adott nekem arra,
hogy otthon tanuljak,
azt, amit én szeretnék,
úgy, hogy a végén legyen olyan nyoma, 
mintha iskolába jártam volna.
Persze, aggódtam az elején.
Legyek megint magántanuló?
Már voltam magántanuló,
most pedig 5 éve jártam iskolába.
Úgy éreztem, hogy már ez az életem.
Minden percem benne telt,
és nem is nagyon tudtam elképzelni, 
hogy milyen lenne,
hogyha nem gondolnék minden nap 
egy dolgozatra, egy felelésre,
vagy a házi feladatra.

English: 
Learning progress is measured in credits.
You have to complete 180 hours 
to get one credit,
and you have to collect 22 credits.
You can collect way more
than that, but not any less.
You have four years for this,
but if you are hard-working enough 
to complete it in three years,
then you can graduate
even one year earlier.
This gives you time to think
about your work, your future,
or prepare for university.
The school gave me a chance 
to study whatever I like, at home,
but leading to the same degree
as if I had been attending school.
Of course, I was worried in the beginning.
Should I become a homeschooler again?
I'd been a homeschooler before,
but now had been at school for five years.
It felt like my life already.
All my time spent in it.
I could not really imagine
what it would be like
not to think about a test,
an exam, or home work every day.

English: 
What would I do with all the free time?
I would be just lazing around, right?
I hated school so much that I thought,
"Once I get rid of it,
I never ever want to study again."
But then I decided 
to become a homeschooler.
A number of different
events lead me to this.
I felt like it could not
get any worse than this.
So what if I would lay on the couch
and be happy for three years ...
Even this seemed better than school.
One of these events
was when my art teacher came up to me
in one of my last art classes,
saying that I should create 
a painting about Jesus.
By that time, we had been 
on "great" terms for five years,
and I did not really feel
like doing it anyway.
But I gave in and submitted
a metal Jesus.
He had makeup, the background was black.
Everyone loved it, including me.
But obviously, the teacher was pissed.
He asked me what I was thinking,
and he said that I would get an F
unless I redo it.
I did not redo it.

Hungarian: 
Hogy mit csinálnék 
azzal a rengeteg szabadidővel.
Csak lustálkodnék, nem?
Annyira utáltam az iskolát, 
hogy úgy éreztem,
ha egyszer megszabadulok tőle,
én már soha nem akarok többé tanulni.
De aztán végül úgy döntöttem, 
hogy magántanuló leszek.
Erre több kisebb és nagyobb esemény 
vezetett rá,
mert úgy éreztem, 
hogy ennél nem lehet rosszabb.
Akkor legalább 3 évig fekszem a kanapén, 
és jól érzem magam,
az iskolánál még talán ez is jobb volt.
De az egyik ilyen esemény volt az, amikor 
a rajztanárom az egyik utolsó rajzórámon
odajött hozzám, hogy
Jézus ábrázolást kéne csinálnom.
Mondhatom, akkor már öt éve voltunk
"nagyon jóban",
és nem is igazán volt kedvem az egészhez, 
de a végén leadtam.
Egy "metál" Jézus volt.
Ki volt sminkelve, fekete volt a háttér.
Mindenki imádta, én is. 
A tanár úr persze kiakadt.
Jöttek a "mégis mit képzeltem"-féle 
kérdések,
és azt mondta, ha nem rajzolom újra,
akkor egyest kapok.
Nem rajzoltam újra.
Négy napon keresztül járt be hozzám, 
és minden nap megkérdezte:

English: 
For four days he asked me everyday,
"Did you manage to redo it?"
Every time that I said no
and that I wouldn't, I got an F.
This is how you get four F grades 
for one piece of work.
There were other things that happened.
In the end, I decided 
to become a homeschooler.
At that time, this felt like
a very difficult decision.
It felt like I could be making 
the wrong decision.
But today, I feel that this
is the decision I had to make,
and I would do it again.
And why is it good to be a homeschooler?
Because I organise my life the way I like.
Of course, I have compulsory tasks, 
like learning German and teaching English,
but apart from these,
I am not tied to a schedule.
I learn what I like, 
from sources I choose.
When I am sick, I do not have to study.
I really manage my own life.
When someone asks me what my day is like,
I say, "What I would like it to be."
They give me a funny look then: 
"So you are not doing anything?"

Hungarian: 
"Sikerült újrarajzolni?"
Amikor azt mondtam, 
hogy "nem és nem is fogom",
akkor kaptam egy egyest.
Így lehet egy rajzra négy egyest kapni!
Több kisebb és nagyobb esemény is volt,
de a végén úgy döntöttem:
igen, magántanuló leszek!
Ez akkor nagyon nehéz döntésnek tűnt.
Úgy éreztem, hogy lehet, 
hogy rosszul döntök.
De ma már úgy gondolom,
mindenképpen így kellett döntenem,
és újra megtenném.
És, hogy miért jó magántanulónak lenni?
Mert úgy szervezem az életemet, 
ahogy én szeretném.
Persze, vannak kötelező foglalkozásaim,
például németet tanulok, 
és angolt oktatok.
De emellett nem vagyok 
időpontokhoz kötve.
Azt tanulok, amit én szeretnék, olyan
forrásokból, amiket én választok meg.
Ha aznap rosszul vagyok, 
nem kell tanulnom.
Egyébként pedig 
tényleg én alakítom az életemet.
Amikor valaki megkérdezi, 
hogy mégis milyen egy napom,
azt szoktam mondani,
hogy olyan, amilyennek szeretném.
Ilyenkor furán néznek rám: 
"Akkor te nem csinálsz semmit?"

Hungarian: 
De igen, csak én szeretek tanulni!
A napirendem persze egyáltalán nem nehéz,
kellemesen elfáradok tőle.
Reggel 9 és 10 között felkelek, 
utána tanulok kettőig.
Nekem ez vált be legjobban a tanulással,
de ez minden embernél más.
Már csak ezért is rossz, hogy az iskola
egyazon időpontban van minden nap.
Utána rajzolok, majd különórám van,
este pedig számítógépes játékokkal
játszom, tévét nézek,
mint minden normális tinédzser.
Abban, hogy kialakuljon ez a napirendem,
nagyon sokat segített anyukám,
aki reggel 9-kor mindig felkeltett,
így elvette a kedvem attól, 
hogy hajnali kettőig játsszak,
és inkább most már éjfélkor lefekszem.
Apukám excel-táblázattal segített,
így tudtam, hogy már mennyit tanultam,
és hogy mennyit kell még tanulnom
ebben a félévben,
hogy teljesítsem azt,
amit én kitűztem magamnak.
Ők voltak azok akik rám szóltak,
hogyha esetleg ellustultam, hogy
"lehet, hogy nem egész nap
tévét kéne nézned",
és működött, mert
most már nem kell szólniuk.
És, hogy vannak-e barátaim?
Ez a fogós kérdés,
és mindig megkapom.

English: 
Of course I do. I love studying.
My daily schedule is not strained at all,
I get nicely tired from it.
I get up between 9 and 10 am,
then I study until 2 pm.
This is what works for me,
but it is different for everyone.
This is why it is unfortunate
that school is at the same time every day.
After that I do some drawing, 
then I have some extra classes,
and in the evening,
I play computer games or watch TV,
like an ordinary teenager.
In creating this daily schedule,
my mom was a great help,
persistently waking me up
at 9 am in the morning,
so I did not really feel
like playing until 2 am anymore.
I rather go to bed at midnight now.
My father helped with an excel chart.
I see how much I have studied
and how much more
I still have to in this semester
to complete what I have set 
as a goal for myself.
They were the ones warning me 
when I was lazy:
"Maybe you should not watch TV all day."
And it worked because 
I do not have to warned me anymore.
Do I have friends?
This is the big question I always get.

Hungarian: 
Az, hogy magántanuló vagyok,
nem jelenti azt, 
hogy antiszociális vagyok.
Nekem rengeteg barátom van,
és persze most már nem az iskolából, 
az osztályteremből ismerem őket,
hanem különböző különórákról.
És szeretünk összejárni, beszélgetni, 
esetleg áthívom őket magamhoz.
Nem jelenti azt, 
hogy nincsenek szociális skilljeim,
és hogy nem tudok beszélgetni emberekkel, 
hiszen látjátok: itt vagyok.
Persze először belelustultam.
Mert akkora volt a szabadság, 
hogy elvesztem benne.
Megszoktam, hogy nekem nincsen 
sok szabadidőm,
így ami van, számítógépezéssel töltöm,
a többi pedig be volt osztva helyettem.
De most hirtelen én dönthettem el, 
hogy mi legyen,
és persze az elején el is rontottam.
Voltak hetek, 
hogy csak Trónok Harcát olvastam,
és amikor nap végén megkérdezte anya, 
hogy "Milyen volt a napod? Mit tanultál?",
nem tudtam mit válaszolni,
pedig fájtak a szemeim az olvasástól.
Rájöttem, hogy lehet, 
hogy variálni kéne a tantárgyakat,
nehezebbeket a könnyebbekkel,

English: 
Being a homeschooler,
I am not necessarily antisocial.
I have a lot of friends.
Of course, not from school or class, 
but from different extra classes.
We like to come together, have a chat,
and I invite them over to my place.
It does not mean I do not have 
social skills and cannot talk to people.
You can see, I am here.
Obviously, I was lazy in the beginning.
My freedom was so big I got lost in it.
I was used to having little free time.
What I had, I used to play on my PC,
and the rest was planned out for me.
But suddenly, it was up to me 
to decide what I would do.
And of course, I failed at first.
There were weeks 
when I only read Game of Thrones.
When my mom asked at the end of the day,
"How was your day? What have you learnt?"
I didn't know what to say
although my eyes hurt from reading.
I realised that maybe I needed
to mix easy with hard subjects.

Hungarian: 
és végül sikerült kialakítanom 
egy olyan rendszert,
amiben jól tudok tanulni.
Ez nagyjából fél évig tartott,
és lehet, hogy azért,
mert én kifejezetten lusta vagyok,
de lehet, hogy azért,
mert csak simán megszokjuk, 
hogy nem dönthetünk a saját időnkről.
Az iskola lehetőséget adott arra,
hogy kialakuljon
egy természetes érdeklődési köröm.
A legtöbben az alapján választanak munkát,
hogy ki volt a kedvenc tanáruk 
a középiskolában,
és utána csak összematekoznak
valamiféle állást
azokból a tantárgyakból,
amiket szeretnek.
Én az alapján választhatok, 
hogy mi az, ami tényleg érdekel.
Mi az, amivel egy egész életen át 
szeretnék foglalkozni,
mi az, amit elég fontosnak tartok ahhoz,
hogy rászánjam ezt az időt.
És erre lehetőségem van.
Azt hiszem, hogy nagyon nehéz lett volna, 
hogyha iskolába járok,
nem biztos, hogy meg tudtam volna találni
az érdeklődési köröm,
de így is egy teljes évembe telt.
Átmentem én mindenen az építkezéstől 
a zenéig, a művészetig,
a játékprogramozásig,
és végül itt kötöttem ki, a jognál.

English: 
In the end, I was able to create
a schedule on which I could study well.
This took me about six months -
maybe because I am really lazy,
or maybe because we get used 
to not controlling our own time.
This school gave me a chance
to develop myself
in areas that interest me.
Most people choose a job
based on who was their favourite teacher
in secondary school.
They make up their job 
from the subjects they liked.
I can choose based on
what really interests me.
It is important to me to spend this time,
to find out how I want
to spend my working life.
And I have the opportunity to do this.
I think it would have been
extremely hard if I attended school.
I am not sure I could have found 
my area of interest.
Even like this, it took me a whole year.
I tried everything, from architecture
to music, art and game programming.
Then I ended up here, at law.

Hungarian: 
Nem azért, mert én ilyen
csapongó-féle vagyok,
hanem azért, mert minden érdekel.
És ez nem csak velem van így.
Ez minden gyerekkel így lenne, 
ha megkapnák a lehetőséget,
hogy megismerjenek több mindent,
hogy ne csak iskolai tantárgyakon belül 
kelljen gondolkodniuk,
ha megnyitnánk előttük a világot.
És, hogy milyen is ez a 
magamtól való tanulás?
Én angolul harmadikban kezdtem el tanulni,
mint minden normális általános iskolás.
Utána rögtön magántanuló lettem, 
és anyukám tanított,
aki akkor még nem igazán beszélt angolul. 
Ez egy közös tanulás volt.
Ekkoriban játszottam
a World of Warcrafttal.
Ez akkor még nem volt lefordítva magyarra,
és nekem nagyon nehéz volt,
mert alig értettem valamit.
Az elején nem is igazán volt
hozzá kedvem,
és majdnem feladtam, de aztán rájöttem,
hogy én annyira akarok játszani, hogy 
inkább megtanulom azt az egy-két szót,
inkább kiszótárazom, 
vagy megkérdezem apát.
Visszakerültem a gimnáziumba,
ötödikben.

English: 
Not because I am a messed-up type, 
but because I find everything interesting.
And not just me.
Every child would be like that
if they had the chance 
to learn more things,
to think outside school subjects,
if we would open the world 
in front of them.
And what is it like to study on my own?
I started studying English in 3rd grade, 
like most other students.
Then I quickly became a homeschooler,
and my mom was teaching me.
She didn't really speak English, 
so it was mutual learning.
I was playing World of Warcraft
around that time.
It wasn't translated
to Hungarian at the time,
and it was very difficult for me
since I barely understood anything.
I didn't really like it in the beginning,
and I almost gave up playing.
But then I realised 
that I wanted to play so much
that I would rather learn those few words
by looking them up or asking dad.
I returned to 5th grade
of secondary school.

Hungarian: 
Ugyanazt vettük, mint amit már 
egyszer vettünk alsóban is,
így az nem volt túl érdekes.
Én ekkoriban játszottam
a League of Legends-szel.
Ez egy csapatjáték, és angolul van.
Nagyon fontos volt, 
hogy angolul gyorsan beszéljek és írjak,
és ez ebben nagyon sokat segített.
Nyolcadikban és kilencedikben, 
amikor már az új anyagokat vettük,
az osztály nagyon szétszakadt.
Voltak, akik a kudarc miatt
már nem akartak tanulni,
és voltak, akik gyorsabban 
akartak volna haladni.
Ekkoriban játszottam
az Elder Scrolls Online-nal.
Ez egy sztori alapú játék,
és nagyon fontos, hogy mindent megértsünk,
különben nem tudunk haladni
a történetszálakkal.
Ez nagyon megdobta az angoltudásom,
és ennek segítségével
kilencedikben leraktam a középfokút,
tizedikben pedig a felsőfokú nyelvvizsgát.
Jelenleg angolt tanítok,
és mint eddig is, játszom.
Ha valami alternatívában gondolkodtok,
a magántanulóság 
mindenképpen megér egy próbát.
Én nem gondolom, 
hogy vesztettem azzal, 
hogy magántanuló vagyok,

English: 
We studied the exact same things
that we had in the first four years,
so it was not very interesting.
That time I was playing League of Legends.
This is a team game, and it is in English.
It was very important 
to speak and write fast in English,
which helped a lot.
In 8th and 9th grade,
when we already studied new material,
the class got pretty much ripped apart.
Some didn't want to study 
because of the failures,
while some others 
would have wanted to progress faster.
I was playing Elder Scrolls Online
around this time.
This is a story-based game,
and understand everything is crucial,
otherwise you cannot follow 
the storylines.
This really boosted my English skills.
So I passed the intermediate
English exam in 9th grade
and the advanced
English exam in 10th grade.
Today, I teach English
and, like always, play games.
If you are looking for an alternative,
homeschooling is definitely worth a try.
I think I have not lost anything 
being a homeschooler,

Hungarian: 
de rengeteget nyertem.
Ahogy nyerhettek ti is,
illetve a ti gyerekeitek is.
(Taps)

English: 
but I surely earned a lot.
Just like you or your children could.
(Applause)
