A harmadik dimenzióból érkezett...
A saját aggyal...
A saját hangjával...
A saját lábával...
Viszont van egy fő probléma...
Kell neki a szemed!
Virtual Boy, nézd meg most 3D-ben!
Üdvözöllek az Oasisban!
A nevem Mike és amiről beszélni fogok az az első próbálkozás egy felhasználóknak szánt VR szemüvegre
és arról, hogy ez a bukott szemüveg,
hogyan ölte meg a VR ötletét a 90-es évektől kezdve a 2000-es évekig.
És ez a szemüveg természetesen
a Virtual Boy a Nintendotól.
Néhányan talán sose láttátok még vagy hallottatok
A Virtual Boy-ról korábban
Nekem is az első alkalom, hogy kipróbálok egyet
és kicsit nehéz is találni manapság ilyet.
Ezt itt azért vettem, hogy a gyűjtemény része legyen,
de arra gondoltam, nagyon jó lenne róla beszélni a csatornán, mert a Virtual Boynak érdekes története van.
A videó elején a Virtual Boy hátteréről és fejlesztéséről fogok beszélni,
Aztán jön a doboznyitás,
Megnézek rajta pár játékot,
és megnézem, miért lett hatalmas bukás,
hogy mit tanulhatunk a Virtual Boy és a Nintendo hibáiból a jövőben.
Remélem élvezni fogjátok ezt,
visszatekinteni az időben.
Nincs is más hátra, mint belekezdeni.
Oké, a Virtual Boy egy Reflection Technology Inc nevű cég terméke
Akik megmutatták a Nintendo-nak az új 3D stereoscopic
kijelző technológiát már a 90-es évek elején.
Ez az új technológia vörös LEDeket használt oszcilláló tükrökkel
Hogy 3D-s képet nyújtson
egy viszonylag kicsi szemüvegben.
Ez az új és izgalmas technológia lenyűgözte a Nintendo kutatás és fejlesztés vezetőjét,
Yokio Gunpei-t.
Ő volt a kitalálója a hatalmas sikerű GameBoy-nak
Yokoi hitt benne, hogy ezzel új 3D technológiával az RTI-tól
tud készíteni egy új és izgalmas terméket,
ami demonstrálja a Nintendo innovációját
és a versenytársak is nehezen tudják lemásolni.
Eredetileg a Nintendo minden színt le akart fedni,
és még fejkövetést is szeretett volna.
De ezek a funkciók a gyártási költségek miatt dobva lettek
és azért, hogy megóvják a vásárlót a sérülésektől.
4 év fejlesztési idő után, amit VR 32-nek kódnéven történt,
A Virtual Boy elstartolhatott 1995-ben az USA-ban és Japánban,
De 179 dolláros áron.
A Nintendo leszögezte,
ez átviszi a játékosokat egy virtuális utópiába
ami soha nem látott élményt nyújt.
És ez egy erős marketing kampánnyal együtt, amit a Nintendo
25 millió dollárral tolt meg,
A Virtual Boy totálisan pofára esett már az indulásnál.
Az emberek úgy érezték, az ár túl magas,
A szülők pedig féltek attól, hogy
a kijelzők túl közel vannak a gyermekeik szeméhez,
és a marketing kampány egy sokkal reálisabb élményt sugallt,
mint amit az eszköz valóban tudott.
Mielőtt elérte volna első születésnapját,
1996 márciusában a Virtual Boy
gyártását leállították és az értékesítését csendben megszüntették.
Ez mai napig az egyik legnagyobb katasztrófa
a Nintendo történetében.
És most itt vagyunk, ez az első alkalom, hogy a kezemben tarthatok egyet,
mivel a Virtual Boy soha nem startolt el az UK-ban vagy Európában,
Soha nem volt lehetőségem, hogy kipróbáljak egyet.
Annak ellenére, hogy ismertem a megítélését, még mindig
nagyon izgatott voltam, hogy kipróbáljak magam is egyet.
Ez a Virtual Boy verzió a japán verzió
ami egy sokkal szebb dobozt kapott, mint az amerikai változat,
ami ezt a világos kék és vörös neon szörnyűség a dobozon.
Ez sokkal kifinomultabbnak tűnik a véleményem szerint.
Ezen még mindig rajta van az eredeti 15 000 yenes árcédula,
ami tippem szerint valahol a 180 dolláros árhoz lehetett közel abban az időben.
A dobozban minden megtalálható ahhoz, hogy indíthasd a dolgokat,
mivel a Virtual Boy teljesen önálló eszköz volt.
Ez itt remek állapotban van és meg van neki minden eredeti dokumentációja.
Még olyan opcionálisan megvásárolható eszközök reklámját is tartalmazza,
amit sose gyártottak,
Mint például ez az állítható állvány és ez az árnyékoló kiegészítő.
A kontroller eléggé egyedi, két D-Padet tartalmaz
és a közepén egy csúszkával ki és be kapcsolható.
A kontroller hátulján két ravasz található
és a hat AA elem helye, hogy energiával lássa el a szemüveget.
Opcionálisan kaptam hálózati adapter kiegészítőt,
De sajnos nincs hozzá megfelelő energiaforrásom, hogy működjön.
A dobozban egy állvány is van, mert
annak ellenére, hogy hordozható eszköznek jelölték meg,
nincs lehetőség arra, hogy az arcodra rögzítsd,
tehát az egyetlen opció hogy az állványra rakd és az asztalhoz ülj.
Végül pedig itt van a Virtual Boy
és ez itt remek állapotban van.
Az anyag a szem körül teljesen érintetlen.
Mindennek ellenére az eszköz még mindig nagyon menőn néz ki
ezzel a világos piros vázzal és futurisztikus retro dizájnnal.
A kommentben megírhatjátok, mit gondoltok a megjelenéséről.
A Virtual Boy beépített stereó hanggal, fókusz állítóval,
IPD állítóval, 3,5 mm-es jack csatlakozóval, hangerő állítóval,
kontroller porttal és még PlayLink csatlakozót is kapott, hogy több Virtual Boy-t összekapcsolva
multiplayer játékokat játszhassunk, de sajnálatos módon ez a kábel sosem jelent meg.
Most beszéljünk arról, hogyan működik a Virtual Boy.
AV Virtual Boy egy 32 bites processzort kapott, ami abban az időben nagyon erősnek számított, főleg egy önálló eszköztől.
A fő erőssége természetesen a 3D-s képalkotás volt, ami első alkalommal volt képes mélységet adni a játékoknak,
amit az RTI technológiája biztosított, amit Scanned Linear Array-nek hívtak.
A Headset ezt úgy oldotta meg, hogy két LED-et tettek a szemüveg két oldalába
Ami egy széles tömbből áll és 224 pixel magasságú volt.
A kiadott fények keresztülmennek az oszcilláló tükrökön
ami 50x fordul körbe másodpercenként.
Ahogy a fény lepattan a tükörről egy összeállított képet mutat, ami 384x224-es felbontású képet ad az egyik szemnek.
Okos cucc, főleg a maga idejében.
Helyezzük fel a szemüveget az állványra és nézzük meg pár retro Virtual Boy játékkal együtt
A Virtual Boy játékok kis kazettákban érkeztek
és nekem megvan 5 játék az összes 22-ből, ami valaha megjelent a konzolra.
Ezek a kazetták elég egyediek, még kis védőtokot is kaptak az alján, hogy védve legyenek.
Egyszerűen csak be kell csúsztatni a Virtual Boy elejébe őket és onnantól kezdve már készen is állunk.
Az első játék, amit ki akartam próbálni a Mario Tennis
és ez a játék minden Virtual Boy konzolhoz járt az USA-ban.
Érdekes módon, még mielőtt elkezdtem volna játszani,
előjött egy menü, hogy kapcsoljam be az automatikus szüneteltetést,
ezzel pedig a játék minden 15 vagy 30 percben megáll,
hogy pihenjünk egy kicsit és megakadályozzuk a szemünk végleges károsodását.
Ez teljesen őrület, képzeld el ugyanezt a modern szemüvegeknél.
Miután ezen túl vagyunk és belépünk a játékba
Már látom is a 3D-s képet, ami meglepően jól működik
és bár van mélység az előtér és a háttér között,
azt kell mondjam, hogy a látószög sokkal kisebb, mint hittem
és körülbelül 20-30 fokra saccolom.
Nem igazán lehetne VR-nak mondani, nincs fejkövetés és követett kontroller,
de ha elképzelem, hogy gyerekként ilyennel játszhatok
akkor ezt lenyűgözőnek tartanám.
A tenisz játékomban Yoshival kellett kiállnom Marioval szemben
és még a legkönnyebb fokozaton is nagy kihívás a játék,
körülbelül 20 percig tartott nekem, hogy megnyerjek egy szettet.
De amint befejeztem az első játékom, éreztem, hogy a szemem nehezen fókuszál a fekete-piros képernyőn
és ezen a fókusz csúszka és az IPD állító sem segített semmit sem.
De mint az igazi katonák, frontvonalra küldtem a szemem, hogy kipróbáljam a 3D Tetris-t.
Gyerekként imádtam a Tetris-t, így égtem a vágytól, hogy a dicsőséges 3D-ben is kipróbálhassam.
Ez a játék olyan, mint a Tetris, de furcsa felső nézőpontból.
Úgy irányítod a blokkokat, mint a hagyományos Tetris-ben, de sajnos ez a játék egyszerűen szörnyű.
Mármint, hogy lehet elcseszni egy Tetris-t ennyire? Ez egy egyszerű játék.
Ami még rosszabbá teszi, hogy a torony körbe körbe megy, hogy 3D hatást keltsen,
de így csak nehezebb fókuszálni arra, amit történik.
Még csak a klasszikus Tetris zenét se kapta meg, vagyis összességében csalódás.
A következő címről sosem hallottam korábban, ez pedig a TELEROBOXER
És ez a játék emlékeztet engem a Super Punch Out-ra a Super Nintendo-n
De ebben a a játékban egy-az-egy ellen kell harcolnod gigantikus robotok ellen,
ami viszont megkülönbözteti ezt a játékot a többitől, az az FPS nézet
ami nagyon jól működik 3D-ben az ellenség animációival.
A Paddal védjük a beérkező ütéseket és ezzel is térhetünk ki,
míg a ravaszokkal üthetünk.
Azt kell mondjam, nagyon élveztem, messze a legjobb játék mind közül.
A következő cím a RedAlarm ami azonnal az eredeti StarFox-ra emlékeztetett engem
vagy a Star Wing-re, ahogy itt az UK-ban hívták.
Egy poligon térben kell űrharcot vívnunk,
de ez a játék okozta a legrosszabb keresztlátást a szememnek mindegyik játék közül, amit próbáltam.
Nagyon nehéz érezni megkülönböztetni a hátteret a hajótól és az ellenfelektől.
Ráadásul nagyon könnyen megzavarodsz a tájékozódásban, ami miatt nem tudod, merre kéne menned.
Sok szülő rendesen megfontolhatta, hogy engedje-e a gyereket a gyereket játszani a Virtual Boyyal a lehetséges szemsérülések miatt,
és az ilyen játékokkal, mint ez teljesen meg tudom érteni, hogy miért.
És végül, de nem fontosságban utoljára jön a Panic Bomber
Ez egy nagyon egyszerű puzzle játék, ahol 3 cuccot kell egy vonalban egyeztetnünk,
így a bombák elindíthatnak más bombákat is
és ezzel átküldhetjük őket az ellenfelünk képernyőjére.
Ez egy sokkal jobb Tetris játék, mint a 3D Tetris
és élveztem a klasszikus Bomberman zenét.
A probléma az, hogy nincs valódi 3D effekt, szóval értelmetlen, hogy a Virtual Boy-on legyen.
Szóval miután egy órát játszottam a Virtual Boyon
Nem fájt a fejem,
de tényleg elfáradt a szemem
És a legrosszabb a nyakad elgémberedése, miközben belehajolsz a szemüvegbe.
Ez biztosan hozzájárult ahhoz a megítéléshez, hogy ez egy szörnyű termék és hogy ne akarjunk többet vele játszani a közeljövőben.
A Virtual Boy mögötti igazság az, hogy az innováció a mögötte álló technológiával nem állt készen a felhasználói értékesítésre.
A kijelző kis látószöggel és felbontással rendelkezik,
a monokróm piros kép nem attraktív,
a képfrissítés alacsony, az egészségre veszélyes lehet,
az ár magas és még hordozható eszköznek is megjelölték,
holott egyáltalán nem volt az.
Mivel rengeteg felhasználó ki akarta próbálni a VR-t a túl optimista újságírók miatt,
az olyan filmek miatt, mint a Fűnyíró ember
és a drága reklámok miatt, amik valódi VR szemüvegnek nevezték meg
amikor valaki kipróbálta,
akkor látta, hogy nem az volt, mint amit ígértek
és ez elkerülhetetlen csalódottságot váltott ki.
A Nintendonak pedig volt okos marketing stratégiája a Nintendo Power és a Blockbuster magazinnal,
így kaptál 3 játékot is ezekhez csupán 10 doillárért
és ez reményt adott a gyerekeknek, hogy lenyűgözve érezzék magukat a 3D grafikától,
de sajnos ez a stratégia fordítva sült el
és hamar elterjedt, hogy az élmény nem több, mint egy olcsó trükk.
Az, hogy elterjedt, hogy a 3D és a VR csak egy trükk,
nehézzé tette az ipar számára, hogy lerázza magáról ezt a stigmát
és sokan a mai napig így éreznek emiatt.
A 90-es és a 2000-es években rengeteg értékes tech cucc fejlesztése volt folyamatban
és az vezetett a VR hosszú és tragikus halálához, hogy más cégek úgy gondolták,
Ha a Nintendo nem tud jól kijönni ebből, akkor senki sem.
És ez igaz is volt 17 évvel később a Virtual Boy halálához képest,
amíg egy kaliforniai tinédzser
a VR iránti érdeklődésének köszönhetően el nem kezdett pár ragasztószalaggal és kijelzővel dolgozni,
hogy elkészíthesse az első Oculus szemüveget
ami oda vezetett minket, ahol ma vagyunk.
Szóval azon túl, hogy a Virtual Boy egy komplett üzleti bukás lett, el kell ismernem,
hogy a Nintendo megpróbálkozott valami újjal és innovatívval.
És ez nem olyan dolog, amit olyan sűrűn látunk a cégektől
Nézzük például az Microsoftot, minden Xbox generáció nagyon hasonlít az előző generációhoz,
csupán egy kicsit jobb annál.
Ehhez képest a Nintendonál minden generáció valami új és innovatív, annak ellenére is, hogy nem mindig üzleti siker,
mernek kockáztatni.
És pontosan ezeket éljük meg manapság a VR mai úttörőivel,
mint például az Oculus, HTC, Valve és a Sony,
akik mind vállalják a kockázatot ebben az új és izgalmas technológiában.
Annak ellenére, hogy a Virtual Boy egy szörnyű szemüveg és valószínűleg tönkre teszi a szemed,
Én szeretem ezt az izét és azt, hogy létezik.
Nekem személy szerint egy nagyszerű része lesz a gyűjteményemnek és emlékeztet arra, honnan kezdődött a Virtuális Valóság technológia
több, mint 25 évvel ezelőtt
A tavaly megjelent Nintendo Labo kittel a Nintendo is visszatért a VR-hoz.
A legjobb módja ahhoz, hogy kipróbáld a Virtual Boy élményét és a furcsa játékokat,
ha használod az ingyenes Virtual Boy Go-t emulátort, ami Oculus Questen és Go-n hozza el az élményt
ami elérhető a SideQuesten.
Ezt használtam, hogy felvegyem az összes gameplay felvételt ebben a videóban
Nagyon szórakoztató volt a Virtual Boy utáni kutatás és elkészíteni ezt a videót,
szóval remélem ti is élveztétek, még ha itt a csatornánk keresztül is.
Ha tetszett, tudasd velem a kommentekben lent.
Szintén a kommentekben örülnék, ha megírnátok, ha volt már tapasztalatotok a Virtual Boy-jal korábban.
Szóval ennyi mostanra, köszönöm a figyelmet,
iratkozz fel még több tartalomért a jövőben,
és mint mindig, találkozunk a következőben.
Egészségetekre!
