
Bulgarian: 
Вече знаем, че
хромозомите се състоят от много дълги вериги ДНК,
намотани една в друга.
Нещо такова. Рисувам го схематично –
произволна дълга нишка ДНК, намотана в себе си.
На тази нишка
имаш последователности, които наричаме гени.
Това може да е един ген,
това още един,
а това тук – трети.
И всеки от тези гени може да закодира определени полипептиди,
определени белтъчини.
Ключовият въпрос е как от
информацията, кодирана от тези гени,
кодирана като последователности на ДНК,
как от тях...
Как от гена,
закодиран в ДНК,
стигаме до протеина?
Който е изграден от полипептиди,
които от своя страна са направени от аминокиселини.

English: 
- [Voiceover] So we already know that
chromosomes are made up of
really long strands of DNA
all wound up into themselves,
so something like, well
I'm just kind of drawing it
as a random long strand of
DNA all wound up in itself.
And on that strand,
you have sequences which we call genes,
so that might be one
gene right over there,
this might be another gene,
that might be a gene right over there.
And each of those genes can
code for specific polypeptides
or specific proteins.
And the key question is,
is how do you go from
the information encoded in these genes,
encoded as sequences of DNA,
how do you go from that?
How do you go from the gene,
which is encoded in DNA,
how do you go from that to protein?
Which is made up of polypeptides,
which are made up of amino acids.

English: 
And this is often called the
central dogma of biology,
but we already saw in the
video of transcription,
that the first step is to go from the gene
to messenger RNA,
that the RNA, the messenger RNA,
you can use as a transcript,
we have rewritten the
information now as RNA.
And then the next step
which we're gonna dive into
in this video is going from
that message RNA to protein,
and this process is called translation,
because we're literally
translating that information
into a polypeptide sequence.
And you can see a little
bit visually here,
this is all review, we
covered a lot of this
in the video on transcription
and the overview video on
transcription and translation,
is if you look at a eukaryotic cell
and the bacteria in a prokaryotic cell,
it's analogous, you just don't
have the nuclear membrane,
and you're not gonna
do the processing step
that I'm gonna talk about in a little bit
and we went in detail on
the video on transcription.
But you start with the DNA,

Bulgarian: 
Често това се нарича централна догма в биологията.
Вече видяхме във видеото за транскрипцията,
че първата стъпка е да стигнеш от гена
до информационна РНК.
След това можеш да използваш
иРНК като транскрипт:
презаписали сме информацията под формата на РНК.
Следващата стъпка, която ще разгледаме обстойно
в това видео, е трансформацията от иРНК до протеин.
Този процес се нарича транслация.
защото буквално превеждаме информацията
в полипептидна последователност.
Можеш да видиш илюстрация на това ето тук.
Това е преговор, вече сме минали през голяма част
от тази тема във видеото за транскрипцията
и в това за прегледа на транскрипцията и транслацията.
Ако разгледаме една еукариотна клетка...
и прокариотната клетка на бактерия
е аналогична – просто няма ядрена мембрана.
И няма да се мине през стъпката,
за която ще говория след малко.
Разгледахме това подробно във видеото за транскрипцията.
Но започваш с ДНК,

Bulgarian: 
имаш РНК-полимеразата като основен агент,
който я презаписва в РНК.
Ако говорим за еукариотни клетки,
получаваме нещо, което не се нарича иРНК.
Наричаме го пре-иРНК,
пре-иРНК.
Тя след това трябва да се преработи,
интроните трябва да се извадят.
Слагаме капаче и опашка тук.
Когато става дума за еукариотна клетка –
това наричаме официално иРНК.
После тя може да пътува и стигаме
до фазата на транслацията.
Може да стигне до рибозома,
където ще бъде преведена
в полипептидна последователност.
И се случва аналогично същото
при бактерията,
при тази прокариотна клетка ето тук.
Само дето няма ядрена мембрана,
понеже е прокариотна.
И не виждаш фазата на обработване.
Затова можеш да възприемеш това
директно като иРНК ето тук.
Как точно се случва всичко това?

English: 
you have your RNA
polymerase as the main actor
that's able to transcribe
the RNA from that.
If we're talking about a eukaryotic cell,
what you end up with we wouldn't call mRNA
we would call pre-mRNA,
pre-mRNA,
which then needs to be processed,
the introns need to be taken out,
we add a cap and a tail here,
and if we're talking
about a eukaryotic cell,
we then formally call that mRNA,
and then it can travel,
and this is where we get
into the translation step.
It can travel to a ribosome,
which is where it will be translated
into a polypeptide sequence.
And you see the analogous
thing happening here
in this bacterial,
or this prokaryotic cell right over here,
except you don't see the nuclear membrane,
because it's prokaryotic,
and you don't see that processing step,
so you could just consider this straight,
this is mRNA right over there.
So the questions are well
how does this thing happen?

English: 
And what even is a ribosome?
So let's zoom in a little bit
on a ribosome right over here,
and there's a couple
of interesting actors.
One, as you can imagine,
is the ribosome itself,
and it is made up of proteins,
proteins plus ribosomal RNA.
So in the video on transcription,
we're already familiar with messenger RNA
and we often view RNA like DNA
as primarily encoding information,
it's acting as a transcript for a gene,
but it doesn't have to
only encode information.
It can also, so it's proteins plus,
it's not a 'T' there, this is a plus.
It can also provide a
functional structural role,
which it does in ribosomal RNA.
And this big, you know, this looks like a
an oversized hamburger bun
or something right over here,
this is super oversimplification
of what a ribosome looks like
and I encourage you to do a web search
for image searches for ribosomes,

Bulgarian: 
И какво изобщо е рибозома?
Нека увеличим малко тази рибозома тук.
Има няколко интересни участника.
Първият е самата рибозома.
Тя е съставена от белтъчини.
Белтъчини плюс рибозомна РНК.
Във видеото за транскрипцията
вече се запознахме с информационната РНК.
И често гледаме на РНК като на ДНК,
основно закодираща информация.
Действа като транскрипт за даден ген.
Но не е задължително да кодира само информация.
Може също така...
Това е протеин +, а не буквата t.
Може също да има структурна роля,
каквато изпълнява в рибозомната РНК.
Изглежда като уголемена питка за
хамбургер или нещо подобно.
Това е много опростена илюстрация
на това какво представлява рибозомата.
Насърчавам те да потърсиш в
интернет изображения на рибозоми.

English: 
and then you can get
more appreciation of how
how beautiful these structures are,
and how intricate they actually are.
So this is the site,
and you can broadly think of the ribosome
as having this, you know,
this is the top bun,
and the bottom bun.
And it's going to travel along the mRNA
from the five prime end,
to the three prime end, reading it,
and taking that information,
and turning it into a
sequence of amino acids.
So how does that actually happen?
Well, each, each of these three,
every three nucleotides,
every three nucleotides there,
we call that a codon, so that's a codon,
this is, let me do this in a color
that is visible on both white and black.
So these next three
nucleotides is a codon,
this is a codon, this is a codon,
and what's actually the
information is actually encoded
in the nitrogenous bases.
So this first codon right over here,
we see it's AUG, so the
nitrogenous bases are

Bulgarian: 
Тогава ще можеш да оцениш колко
красиви са тези структури.
Колко сложни са всъщност.
Това е мястото
и можеш да си го представиш все едно рибозомата
има такива горна и долна половинки
(като на питка).
Тя ще обходи иРНК
от 5 прим края
до 3 прим края, за да я прочете
и събере информацията,
като я превръща в последователност от аминокиселини.
И как точно се случва това?
Всяко едно от тези трите,
всеки три нуклеотида,
наричаме
кодон. Това е кодон,
това също. Нека ги оцветя различно,
за да се виждат върху бялото и черното.
Следващите три нуклеотида са един кодон,
това и това са все кодони.
И реално информацията е закодирана
в нитрогенните бази.
Този първият кодон ето тук,
е AUG. Така, нитрогенните бази са

Bulgarian: 
аденин, урацил и гуанин.
Този кодон закодира аминокиселината
метионин. Това е добре да се знае.
нека го запиша тук – AUG
е познат като старт кодон.
Старт кодон.
Това е мястото, където рибозомата ще се прикачи,
за да започне превода на иРНК.
И на тази рисунка
точно започваме да превеждаме
тази иРНК.
Как точно се случва това?
Как от тези трибуквени последователности
стигаме до определени аминокиселини?
Нека помислим
колко възможни комбинации има между тези букви.
Има четири възможни
нитрогенни бази тук.
Четири варианта. Ако имаш един кодон
и той има три празни места,
на първото може

English: 
adenine, uracil and guanine.
And this has, this codon,
it codes for the amino acid
methionine, but this is also,
this is a good one to know,
AUG, let me write it over here.
AUG is know as the start codon.
Start codon.
This is where the ribosome
will initially attach
to start translating that messenger RNA,
and so we, the way this drawing is,
that we are just starting to translate
this messenger RNA.
So how does that actually happen?
How do we get from these
three letter sequences
to specific amino acids?
Well let's think about it, how many,
how many possible three
letter sequences are there?
Well, there are,
there are four possible
nitrogenous bases there,
so there's four possible, so
if you, if you have a codon,
and it has three places,
there's four possible things

English: 
that could be in the first place.
There's four possible things
that could be in the second place,
and there's four possible
things that could be
in the third place.
So there are 64 possible permutations.
4 times 4 times 4.
Permutations, so you can
think of it, there's 64
different codons,
different ways of arranging
the A, the U and the G.
And that's good, because
there are many amino acids,
and this is actually overkill,
because there's actually
22 standard amino acids,
22 standard,
amino, amino acids,
and 21 that are typically
found in eukaryotic cells.
So we have more than enough,
more than enough permutations
to cover the different amino acids.
And it's not hard to find tables
that will actually show us
what the different sequences,
what they actually code for.

Bulgarian: 
да има едно от четири неща.
За второто поред.
пак имаш четири възможни.
И четири варианта – за
третото поред място.
Така че има 64 възможни пермутации.
4 по 4 по 4
пермутации. Представи си го
като 64 различни кодона, различни начина
за подреждане на A, U и G.
Това е хубаво, защото може да има много аминокиселини.
Но това е изхвърляне,
защото реално съществуват 22 страндартни аминокиселини.
22 стандартни
аминокиселини.
И 21, които обичайно се откриват в еукариотните клетки.
В такъв случай имаме повече от достатъчно пермутации,
които да покрият различните аминокиселини.
И не е трудно да откриеш таблици, които
показват какви различни последователности те закодират.

Bulgarian: 
Ето тук можеш да вземеш първата буква,
втората буква и третата буква
и да разгледаш различните секвенции.
И да си кажеш: "Добре, виж тук –
AUG, аденин, урацил, гуанин.
Това е код за метионин."
Точно тук.
Можеш да направиш това с всеки един от тях.
Например цитозин, урацил, урацил:
това закодира левцин.
И ще видиш, че една аминокиселина не отговаря
на един кодон. Тук имаш четири кодона
и всички закодират левцина.
Излиза, че 61 от кодоните –
нека го запиша –
61 от кодоните, от 64 възможни,
носят кода на аминокиселините.
Аминокиселините.
И три играят ролята да кажат
на рибозомата да спре. Три
кодона са стоп кодони.
Можеш да ги видиш ето тук.

English: 
So you can see here, you
can take the first letter,
the second letter and the third letter,
figure, look at the different sequences,
and you can say, okay, look at that.
AUG, adenine, uracil, guanine.
That codes for methanine.
Right over here.
You could do that with any of them,
you could say cytosine, uracil, uracil,
that codes for leucine.
And you can see that it's
not just one amino acid
per codon, but here you have four codons
all code for, all code for leucine.
And so it turns out that 61 of the codons,
let me write this down.
So 61 of the codons, of the possible 64,
code for amino acids,
amino acids,
and three play a role
that essentially tells the
the ribosome to stop, three codons,
three codons are stop codons,
and you can see them right over here.

English: 
UAA, UAG, UGA, that's
how the ribosome knows
to stop translating.
So AUG, that's a start codon,
and it codes for methionine.
So that lets you know that
these polypeptide chains
are going to start with methionine,
and then these characters
tell it where to stop.
But how do, how does the amino acid
actually get, how do they
all get tied up together
to form this polypeptide?
And how do they get matched up,
how do they actually get matched up
with the appropriate codon?
And that's where we have
another RNA based actor,
and this is tRNA.
So tRNA, the t stands for transfer,
transfer RNA.
There's a bunch of different tRNAs
that each combined to
specific amino acids,
and on parts of those tRNA,
they have what are called anti-codons.
That pair with the appropriate codon.
So this tRNA, and that's
not what it looks like,
I'll show you in a second
what it looks like.

Bulgarian: 
UAA, UAG, UGA. По този начин рибозомата
спира превеждането.
Така,  AUG е старт кодон
и е код за метионин.
От това разбираме, че тези полипептидни вериги
ще започнат с метионин.
А тези букви казват къде ще спре.
Но как всъщност аминокиселините
се свързват помежду си, за да
формират този полипептид?
И как точно се
съчетават със
съответвстващия кодон?
Тук също имаме друг фактор, базиран на РНК.
И това е тРНК.
Т идва от транспортен,
транспортна РНК.
Има различни видове тРНК,
всяка отговаря на различна аминокиселина.
И на определени места от тРНК
имат т.нар. антикодони.
Те съставят двойка със съответния кодон.
Това тРНК – разбира се не изглежда точно така,
ще ти покажа след малко как изглежда.

Bulgarian: 
Това е тРНК молекула.
И единият край на молекулата се
връзва към подходящата аминокиселина –
метионин. Ето тук.
На другия край на молекулата,
където всъщност е средата на тРНК веригата,
имаш антикодона.
И този антикодон се съединява с подходящия кодон.
Така те се сблъскват по правилния начин.
А рибозомата спомага за това
AUG да съответства на метионина.
Ако се вгледаш, тРНК прилича на...
Това е отново илюстративно.
Това е тРНК верига,
секвенция на РНК,
ето тук.
Можеш да си го представиш като
двуизмерна структура.
Но тогава тя се увива около себе си
и образува тази доста сложна молекула.
И антикодонът, който е точно тук,
някъде по средата на веригата,
формира основата за този край на молекулата.

English: 
That's a tRNA molecule, tRNA,
at one end of the molecule,
it's binding to the
appropriate amino acid,
methionine, right over here.
And then at the other end of the molecule,
though that's in the middle
of the tRNA actual chain,
you have your anticodon.
And your anticodon matches
up to the appropriate codon.
And so this is how they bump
into each other the right way
and the ribosomes going to facilitate it,
that the AUG is going to be
associated with the methionine.
And if we look at what
tRNA actually looks like,
and this is still just a visualization.
So this is a strand of tRNA,
you get a sense of, okay,
it's a sequence of RNA
right over here,
this it's, I guess you could
say, you could think of it,
it's two dimensional structure.
But then it wraps around itself to form
this fairly complex molecule.
And the anticodon, which is right here,
it's kind of in the
middle of the sequence,
it forms the basis for
this end of the molecule,

English: 
that's the part that's
gonna pair with the codon
on the mRNA,
and then at the other end of the molecule,
at the other end of the molecule
is where you actually bind
to the appropriate amino acid.
So I know what you're thinking, alright,
I see that the ribosome,
it knows where to start,
it starts at the start codon.
I see how the appropriate tRNA can bring
the appropriate amino acid,
but how does the chain actually form?
And you can view this in three steps,
and associated with those
three steps are three sites
on the ribosome.
And the three sites, we
call this the A-site,
you're not gonna be able to
see it if I write it in black.
A, or yellow, alright,
let me write it in blue.
So that is the A-site.
This is the P-site,
and this is the E-site.
And I'll talk in a second
why we call them A, P and E.
So the A-site is where
the appropriate tRNA

Bulgarian: 
Тази част ще се скачи с кодона
на иРНК.
А другият край на молекулата,
е мястото, където се връзва
съответната аминокиселина.
И знам какво си мислиш:
"Добре, виждам, че рибозомата знае къде да започне,
започва при старт кодона.
Виждам как подходящата тРНК може да доведе
съответната аминокиселина,
но как се формира самата верига?"
Случва се на три стъпки.
И с тези три стъпки са свързани три участъка
от рибозомата.
Наричаме ги A-участък...
Ще го напиша с черно, за да виждаш.
Хм, с жълто, добре.
Нека бъде със синьо.
Така, това е А-участък.
Това е P-участък.
И това е E-участък.
След малко ще обясня защо ги наричаме A, P и E.
А-участъкът е там, където подходящата тРНК,

Bulgarian: 
носеща аминокиселината, първоначално се закача.
Можеш да видиш, че започваме процеса на транслация.
Следващото нещо, което се случва:
друга тРНК, тази, която има антикодон,
съответстващ на UAU
се свързва с него в А-участъка.
И довежда съответната аминокиселина
Носи тирозина.
Защо се нарича А-участък?
А идва от аминоацил.
Лесен начин даго запомниш:
това е мястото, където тРНК,
носеща аминокиселина (една аминокиселина),
ще се свърже с рибозомата.
И когато това стане,
този участник идва тук.
Нека го нарисувам.
Щом този дойде ето тук –
ще бъде AUA –
свързан е с тирозина.
Тогава може да са формира пептидна връзка
между двете аминокиселини.

English: 
initially bounds, the tRNA
that's bound to an amino acid.
And so you can see, we're
starting the translation process,
the next thing that's going to happen
is another tRNA, the one
that is, that matches,
that has an anticodon
that matches the UAU,
that's going to bond
over here on the A-site,
and it's bringing the
appropriate amino acid with it,
it's bringing the tyrosine with it.
So why is that called the A-site?
Well A stands for aminoacyl.
An easy way to remember it
it's the tRNA, it's the
place where the tRNA
that's bound to the amino
acid, just one amino acid
is going to bind on the ribosome.
And so once that happens,
once this character comes here,
let me draw that.
Once this character comes right over here,
it's gonna be AUA,
and it's bound to the tyrosine.
Well then you could
have a peptide bond form
between the two amino
acids, and the ribosome,

English: 
and the ribosome itself
can move to the right.
So this, this tRNA
will then be in the E-site.
This tRNA will then be in the P-site,
and then the A-site will be
open for another amino acid
carrying tRNA.
So what this, what do the
P and E sites stand for?
Well you can see a little bit
more clearly right over here.
So the P-site is where you
have the polypeptide chain
actually forming, and,
so the P-site is often,
well, one way to remember
it is is that's where
you have the polypeptide
chain, and now you have a new,
you have a new A-site where you can
bring in a new amino acid.
And then the ribosome is going to shift,
once this is bound, the ribosome,
the peptide bond forms,
and then the ribosome can
shift to the right, when the
ribosome shifts to the right,
we're gonna be in this position,
where the thing that was
here, that was in the A-site,

Bulgarian: 
и самата рибозома може да се премести надясно.
Тази тРНК
тогава ще премине в Е-участъка.
А тази – в P-участъка.
И А-участъка ще освободи за следваща аминокиселина,
носена от тРНК.
А какво точно са P и E участъците?
Можеш да видиш по-ясно ето тук.
P-участъкът е, където се създава полипептидната верига.
Често P-участъкът...
Можеш да го запомниш като мястото,
където стои полипептидната верига.
Имаш освободен А-участък
за нова аминокиселина.
И когато рибозомата се премести,
тук се формира връзка –
пептидната връзка. Тогава рибозомата
може да се премести надясно.
Ще бъдем в това положение.
Нещото, което беше в А-участъка –

English: 
now the polypeptide is attached to it,
it is now going to be in the P-site,
and the thing that was in the P-site
is now going to be in the E-site.
It is now ready to exit,
and that's why it's called the E-site.
Because that's the site
from which you exit.
And so this is going to keep happening
until we get to one of the stop codons.
And when you get to
one of the stop codons,
then the appropriate polypeptide
is going to be released,
and we will have created this thing
that could either be a protein,
or part of a protein, so
this is very exciting,
because this is happening
in your cells as we speak.
This is, and in fact if
you think about things
like antibiotics, the
way that they work are,
is that, or the way that antibiotics work
is that ribosomes and prokaryotes
are different enough than
ribosomes in plants and animals
or in eukaryotes, that
we can find molecules
that hurt the function of
ribosomes in prokaryotes,
but don't do it to eukaryots.

Bulgarian: 
полипептидът сега е закачен за него –
ще бъде вече в P-участъка.
А това, което преди беше в P-участъка,
вече ще е в Е-участъка.
Вече е готово за излизане.
Затова и се нарича Е-уастък.
Защото това е мястото, откъдето излизаш (exit).
Това ще продължава да се случва,
докато не стигнем до някой стоп кодон.
А срещнем ли стоп кодон,
тогава съответният полипептид се освобождава.
Тогава сме създали нещо,
което може да е или протеин,
или част от протеин. Това е много вълнуващо,
понеже се случва в клетките ни, докато го говорим.
Всъщност, ако разгледаме
антибиотиците – те работят
по следния начин.
Рибозомите при прокариотите са
достатъчно различни от тези при растенията и животните,
с други думи еукариотите. Затова можем
да открием молекули, които увреждат функциите на рибозомите
при прокариотите, но не и тези на еукариотите.

Bulgarian: 
Ако имаш бактерии в кръвта си
и вземеш подходящ антибиотик,
той ще попречи на процеса на транслация в
бактериите, но не и този в твоите клетки,
който искаш да запазиш.

English: 
And so if you have bacteria
in your blood stream,
and if you take the
appropriate antibiotic,
it could disrupt this translation process
in the bacteria, but not in your cells
that you want to keep.
