
Catalan: 
Per molt que l'F1 parli sobre com arreglar les curses avorrides ocasionals,
que en són molt més ocasionals del que pots pensar, per molt que se'n parli.
Veiem un parell de curses seguides i ja ens preparem per llençar tot l'esport per la finestra.
És igual, sense importar això d'arreglar l'F1, gairebé tothom està d'acord que el model actual
de la classificació és bastant bo.
Potser, el millor que hi ha hagut mai.
Antigament, hem tingut formats que han inclòs:
Una sessió d'una hora per fer dotze voltes i clavar el millor temps.
És un mètode molt pur, però a mesura que la tracció del circuit millora amb les voltes,
ningú volia ser el primer a sortir a una pista verda, així que l'audiència solia veure un circuit buit
durant mitja hora cada dissabte.
Molt frustrant.
També vam tenir qualificacions d'una volta, en què els cotxes sortien per torns i tenien una sola oportunitat

English: 
For all F1’s flapping about trying to fix
its occasionally boring races - and they are
much more occasional than you might think,
given all the bluster about it. We have a
couple of dull races in a row and we’re
ready to cast the whole sport into the sea.
Anyway, for all the worrying about how to
fix F1, most people agree that the current
qualifying format is actually pretty decent
- perhaps the best the sport has ever had.
In the past we’ve had qualifying formats
that have included:
Having a one hour session in which you have
twelve laps to set your best time. This is
fairly pure, except that - as the track grip
tend`e would be staring at an empty circuit
for up to half an hour every Saturday. Very
frustrating.
We had one lap shootout qualifying in which
cars went out in turn and only had one chance
to set a perfect lap. The audience got to
see every single full lap and there was no

English: 
margin for error - it was pretty thrilling.
The problems here were that - as mentioned
a moment ago - the track improved over time
so the first driver to go out would tend to
have the track in the worst condition and
the last driver would have the grippiest run.
Not as pure.
To counter this, there was a first qualifying
session (run in championship order so the
leading car was disadvantaged) which would
then decide the real qualifying session which
would be run in the order set by the first
qualifying session.
So the first quali session was just to get
you the best slot in the shoot out for the
grid.
The other set back was that if the weather
was changeable, there might be a massive disadvantage
to those scheduled to go out during much wetter
conditions.
F1 being F1, they did play with this format
a little bit (sometimes with no thought at
all). As in 2016, they tried a tweak that
was dropped after just a few races in which
they would add the times from the two qualifying
sessions together to decide the grid order.
This ended up being a disaster - partly as
the first quali was on Saturday and the second
quali on Sunday so broadcasters often didn’t
cover second quali and no one would bother
watching the first quali as it didn’t give
you the final grid order.
It was also harder to follow as you had to
keep up with times added together while watching

Catalan: 
de fer la volta perfecta. L'audiència podia veure totes les voltes senceres i no hi havia cap marge d'error.
Era molt emocionant. El problema era que, com he dit abans,
la pista millora amb el temps, i el primer solia tenir
la pista en les pitjors condicions mentre que l'últim conductor gaudia del circuit amb molta més tracció.
No tan pur com abans. Per contrarestar això, es va ficar una sessió de qualificació prèvia,
en ordre invers del campionat per prendre avantatge dels líders, que decidia l'ordre
de la sessió de qualificació real, que corria segons l'ordre de la primera sessió.
Així que la primera qualificació era només per
tenir la millor oportunitat a la qualificació real.
[L'altre inconvenient era que si el temps canviava, hi hauria un desavantatge bestial pels que sortien mentre plovia molt més que pels altres]*
L'F1 sent l'F1, van jugar amb el format una mica. A vegades, sense pensar-s'ho massa.
Com el 2005*, quan el canvi s'abandonà després de sis curses, en què
s'hi sumaven els temps de les dues sessions de classificació per decidir l'ordre a la sortida.
Això va resultar ser un desastre. Primer, perquè la primera sessió era el dissabte i la segona, el diumenge
així que moltes televisions no emetien la segona sessió i molta gent no veia la primera
sessió, ja que no et donava l'ordre de la graella.
També era més difícil de seguir, ja que hi havies de sumar mentalment els diferents temps

English: 
hot laps. Too complicated, badly organised.
Which brings us to current qualifying - the
knockout format. This works well - the three
short slots forces all the cars to go out
so we’re rarely left watching an empty track.
We get to focus on the smaller teams for some
of the time, watching to see who’ll be able
to make it through each stage. It solves a
lot of problems and ends up with, for all
intents and purposes, a fair and representative
grid with just a little drama thrown in.
It’s been given little tweaks over the last
15 years but no one really complains about
this format. Saturdays are interesting.
So why do F1 keep reaching towards qualifying
when they want to shake things up?
It’s partly because they don’t want to
mess with the race itself. The race is the
‘pure’ part of the weekend. You don’t
want Sundays to go all Mario Kart.
On the other hand, F1 notice how thrilled
everyone is when we get a race on the back
of a mixed up grid. If due to weather or misfortune,
the front running cars start from the back
or the middle of the pack, we get a much more
fun race as they have to battle through the

Catalan: 
mentre veies voltes. Molt complicat. Mal organitzat.
I això ens porta al model actual:
El format d'eliminació. Aquest funciona bé. Les tres sessions forcen tothom a sortir a pista
així que rarament queda el circuit buit. Podem centrar-nos en els equips petits per un temps,
mirant a veure qui pot passar de cada fase. També soluciona molts problemes i acaba amb,
pel que ens interessa, una graella justa i representativa
amb una miqueta de drama pel mig. S'ha retocat una mica els últims
quinze anys, però ningú no s'ha queixat mai del format.
Els dissabtes són interessants.
Ara bé, per què l'F1 modifica la qualificació quan vol animar la competició?
En part, és perquè no volen tocar la cursa.
La cursa és la part
"pura" del cap de setmana. No volem convertir el diumenge en un Mario Kart. [Som-hi!]
Per l'altra banda, l'F1 s'ha assabentat que tothom s'excita quan la cursa comença amb una
graella caòtica. Ja en sigui per pluja o mala sort, si els millors cotxes comencen al darrere
o al mig, acabem amb una cursa molt més divertida mentre lluiten per passar tota la competició

Catalan: 
en comptes de desaparèixer a la llunyania.
Així que l'F1 no pot evitar la temptació de forçar aquests escenaris, afegint-hi més "sort"
a la classificació. En fer la classificació menys pura, creuen que poden generar millors curses.
I això ens porta als rumors de l'F1 intentant fer servir les curses dobles aquesta temporada per intentar
un format de classificació amb graella inversa per cursa ràpida. Moltes paraules, eh?
Sí, hi estic d'acord. Les curses amb graelles invertides, encara que divertides, són bastant impures i castiguen
massa el succés. Però això és només si en parlem de la cursa del Gran Premi
Per una cursa de classificació, això és una mica diferent.
La idea és que el dissabte hi hauria una petita cursa d'uns 30 minuts, amb la graella
en l'ordre invers del campionat. Els resultats d'aquesta cursa després es farien servir per determinar
la graella el Gran Premi de diumenge.
No sé si hi hauria parades a boxes o no,
però podem assumir que no, ja que els cotxes acostumen a fer tandes de més de 30 minuts,

English: 
field instead of disappearing off from the
front.
So F1 can’t help but want to engineer that
scenario somehow, by adding more “chance”
elements to qualifying. In unpurifying qualifying,
they think they can spice up the racing.
Which brings us to the murmurings of F1 wanting
to use the double-races this season to try
a reverse grid sprint race qualifying format.
That’s a lot of words, isn’t it.
Now, I agree. Reverse grid races (though a
lot fun) are pretty impure and are kind of
overly punishing of success. But that’s
if we’re talking about the actual grand
prix race.
For a qualifying race, this is a bit different.
The idea is that on Saturday we’d have a
short 30 minute sprint race with a starting
grid in reverse championship order.
The results of this race would translate to
the grid for the real grand prix on Sunday.
No idea if there would be pitstops or not,
but you’d assume not as cars can regularly
go 30 minutes without stopping and losing

English: 
20-25 seconds to stop would be a big disadvantage
so maybe just a flat out sprint with no stops
would be in order.
30 minutes is a good time for this. It’s
long enough that you’d think the best cars
could work their way to the front - or hopefully
most of the way there - but not so long that
it becomes a sure thing.
Mistakes will be punished. The championship
leaders will have to do up to 19 overtakes
- on slower cars, yes - but slower cars that
don’t want to give up any position. Every
battle will be valuable.
I think… this could be quite fun. It’s
not pure by any means but in a season when
we’re going to have at least two - and possible
up to FOUR, if rumours are to be believed
- races at the same venues, why not have some
fun with the format and try something out
on the ‘shadow companion’ grand prix weekend?
The worst result is that we have a mixed up
grid for the Sunday Grand Prix or that we
have a Saturday crash that puts a championship
contender on the back foot - but everyone
is in the same boat here. The rules will be
the same for everyone. It’ll be part of

Catalan: 
i perdre 20~25 segons en parar seria una pèrdua molt grossa, així que una cursa directa sense parades
seria el més raonable. 30 minuts sembla bé per això.
Suficientment llarg perquè els millors cotxes puguin arribar al davant - o com a mínim
a posicions bones - però no tan llarg que és ho farien de forma assegurada.
Els errors seran castigats severament. Els campions hauran de passar fins a dinou cotxes
- a cotxes més lents, és clar - però cotxes més lents que no volen regalar la posició.
Cada lluita serà important.
I crec... que això pot ser molt divertit.
No és gens pur, ho miris per on ho miris, però a una temporada en què tindrem com a mínim dues,
possiblement fins a quatre, si creiem els rumors, curses als mateixos llocs, perquè no divertir-nos una mica
amb el format i hi provem quelcom diferent del cap de setmana del Gran Premi "company"?
El pitjor que pot passar és veure una graella barrejada el Gran Premi del diumenge o que
algú s'estavelli el dissabte i posi un candidat al campionat al fons.
Però tothom juga les mateixes cartes. Les normes seran les mateixes per tots. Serà part del repte.

English: 
the challenge.
And if it really sucks, they can just switch
back to the normal format.
I don’t believe this should be the qualifying
format going forward into years to come but
I am very keen to see this play out. F1 never
gets to experiment and it might finally have
that chance. Let’s see how it goes.

Catalan: 
I si resulta que és molt dolent, simplement poden tornar a l'antic format
No crec que aquest sigui el format de classificació que hàgim de fer servir d'aquí endavant,
però tinc moltes ganes de veure com surt això.
L'F1 mai té l'oportunitat d'experimentar, i potser finalment ha arribat l'oportunitat.
Ja veurem com acaba la cosa.
[Música]
