Až donedávna by v Berlíně působící
neurovědec John Dylan Haynes
takovou myšlenku odmítal.
Pak začal skenovat mozky lidí,
hledal základy svobodné vůle.
To, co našel, v něm
vzbudilo pochybnosti o všem,
co pokládal ve svém životě za jisté.
Lidé mají sklony k dualismu.
Myslí si, že jejich mozky a těla
jsou do určité míry nezávislé.
Současné mozkové skenery ukazují,
že bude nejspíš
vzájemná souvislost mezi tím,
co se děje v našem mozku
a co v našem těle.
Dnes bude John snímat mozek muže,
který se jmenuje Denis.
Budou mu během toho pouštět
na obrazovku tři náhodná písmena.
Dennis bude reagovat na písmena
stlačením červeného tlačítka.
Buď pravého nebo levého,
to záleží na něm.
Skener ukáže, kdy se rozhodne
stisknout tlačítko,
a počítač zaznamená,
kdy přesně tlačítko zmáčkne.
Pokusná osoba bude mít úkol.
Toto uvidí na obrazovce.
A když uvidí řadu písmen,
v jisté chvíli se volně rozhodne
stisknout buď levé nebo pravé tlačítko.
Pak nám musí říct,
které písmeno bylo na obrazovce,
když ho to napadlo stisknout.
Teď vidí osoba,
jak naskakují písmena.
Ještě se nerozhodl.
A právě teď se rozhodl
a řekne nám,
které písmeno bylo na obrazovce,
když ho to napadlo.
Skeny mozku ukazují
znovu a znovu,
že se Dennis rozhodl stisknout pravé
nebo levé tlačítko asi vteřinu předtím,
než to provedl.
Ale existuje zde ještě další
křivka mozkové aktivity.
Nevědomá aktivita,
která nastává ještě mnohem dříve,
než Dennis udělá
vědomé rozhodnutí.
Tady můžete vidět
snímky mozku.
Ta rozhodnutí začínají
zde v prefrontální kůře
a tady v mediální
parietální oblasti.
Pak se zdá, že zde informace
pár sekund zůstane,
pak se přesune do suplementární
motorické oblasti umístěné tady.
Pak projde do motor cortexu,
kde přímo řídí naše pohyby.
Můžeme vidět spoustu
postupných kroků zpracování.
Nejdříve je to nevědomá
aktivita v těchto oblastech,
pak vědomá aktivita v těchto
dalších oblastech mozku.
Dennis předpokládá,
že dělá náhodná rozhodnutí.
Ale ukazuje se, že až 10 sekund předtím,
než se rozhodne stlačit tlačítko,
se jeho nevědomá mysl
již rozhodla a provedla volbu.
Myslíme si,
"Když se rozhoduju teď, může si vybrat
svobodně mezi dvěma možnostmi."
Ale jestli se můj mozek již
stal aktivní a začal připravovat
mé rozhodnutí před 10 sekundami,
naznačuje to,
že představa o našem rozhodování
- právě teď- je klamná.
Ve skutečnosti dovedla Dennise
k rozhodnutí mozková aktivita.
Můžete se rozhodovat,
ale vyberete si jen to,
co už za vás podvědomí rozhodlo.
Můžeme sami sebe ovládat,
ale jen jedním způsobem.
Způsobem, který náš mozek předem určil,
že se tak zachováme.
John uznává,
že výjimečná rozhodnutí,
jako jestli se oženit
nebo jestli koupit dům,
není snadné na skeneru
mozku otestovat.
Nicméně věří, že pokusy vedou
k nevyhnutelnému závěru.
My nejsme ti, co ovládají.
Máme ten dojem,
že se rozhodujeme,
že si můžeme zcela volně
vybrat z rozdílných možností.
Ale náš pokus ukazuje,
že je tato myšlenka klamná.
Nemůžeme si svobodně vybrat
jedno nebo druhé rozhodnutí.
Jsme dopředu naprogramovaní
naší mozkovou aktivitou,
a tak je již do jisté míry jasné,
co se stane.
Tak tady pobíháme v klamu.
Je svobodná vůle
jen pouhá fantazie?
