Što slušam?
'Da, koju muziku slušate?'
Muziku?
Pa, moja supruga me pokušava educirati.
Ja imam vrlo konzervativni ukus,
a ona me upoznaje sa džezom
po prvi puta u mom životu.
Dio toga je samo buka,
ali ponešto počinjem razumijevati.
Što je to Sat sudnjeg dana?
To je mješovita priča.
Dvije 'minute do ponoći'
bilo je ustanovljeno u siječnju,
u ožujku, dva mjeseca kasnije,
Bilten atomskih znanstvenika
donio je vrlo značajni članak
koji opisuje kako smo malo bliže ponoći.
Bila je to pažljiva rasprava
vodećih stručnjaka koji su istakli kako su
programi nuklearne modernizacije,
započeti u vrijeme Obame,
a sada se pod pritiskom Kongresa
nastavljaju pod Trumpom,
ustvari povećali ono što oni nazivaju
'omjer smrtnosti' oružja.
do ekstremne točke,
do točke gdje oni kažu, izričito,
da je nuklearni stav SAD-a danas,
stav koji bi imala vlada
koja planira izvršiti prvi udarac.
Putin je održao govor
o nuklearnoj politici,
prije nekoliko tjedana,
koji je bio oštro osuđivan,
jer je on istaknuo da
Rusi razvijaju oružje koje će
izbjeći sustave anti-balističkih raketa
koje razvija SAD.
Da, to se događa
kada postavite sustav na
protivničku granicu,
sustav koji je zapravo
oružje za 'prvi udarac',
oni će odgovoriti protu-reakcijom
pa to eskalira.
A ako pogledate opću tendenciju,
od upozorenja o 'dvije minute',
ona ide prema povećavanju toga.
To se odnosi i na dogovor s Iranom.
Međutim, tu su i druge stvari,
Sjeverna Koreja i Južna Koreja
jasno se kreću prema pokušaju pomirbe,
čak i denuklearizacije.
Štoviše, njihova zajednička deklaracija
sadrži rokove i obaveze,
detalje o koracima koje će poduzeti
dvije Koreje samoinicijativno.
No, ako Trumpova administracija
ima imalo mozga,
neka se ne miješa u ono
što rade dvije Koreje.
Ako želite preuzeti zaslugu,
to je u redu.
Ako se želite razmetati u javnosti,
to je vaša stvar,
samo ostavite nas na miru
kako bi to riješili u miru.
Ako se Trumpova administracija složi
da to ne ometa, to je ključno pitanje.
Ali ništa što oni rade ne pripomaže tome;
sankcije ne vrijede, prijetnje ne vrijede.
Mogu oni pričati što god žele,
ali dvije Koreje traže način
da uspostave mir.
Ali, općenito, tendencija je negativna,
iako postoje neki pozitivni znaci.
Kako mi možemo podržati
pokret za denuklearizaciju?
Međunarodna solidarnost među ljudima
zaista je moguća.
I ona može imati učinka jer će to
utjecati na njihove vlastite vlade.
U slučaju Sjeverne Koreje ima nešto
vrlo jasno što bismo trebali učiniti:
izvršiti pritisak na američku vladu,
vrlo pristojno, da se ne miješa.
Možda će Trump to ionako učiniti
jer onda za to može dobiti priznanje,
dobiti Nobelovu nagradu,
postati transformativna ličnost ...
otići na planinu Rushmore,
što god poželi.
U slučaju Irana,
Europljani ... po mom mišljenju,
malo je vjerojatno da će se
usprotiviti Sjedinjenim državama.
Sjedinjene države su previše zastrašujuće.
Mi ovdje ne razmišljamo o tome,
ali svijet se užasno boji
Sjedinjenih država.
Ustvari, postoje čak i dokazi za to:
Agencija Gallup svake godine provodi
međunarodnu anketu.
Jedne godine, 2013.-te,
postavili su vrlo važno pitanje,
koje nikada poslije nisu postavili jer
im se nije svidio odgovor, pretpostavljam;
postavili su pitanje:
Koja zemlja je najveća prijetnja
svjetskom miru?
Sjedinjene države.
Nitko drugi nije bio ni blizu, doslovno.
To je bilo zadnji puta
da je to pitanje postavljeno.
Međutim, solidarnost među narodima
europskih zemalja i Sjedinjenih država
mogla bi promijeniti stvari.
Prvo, umanjujući prijetnje
Sjedinjenih država, to je naš zadatak,
a drugo je potpora drugim vladama
da se suprotstave Sjedinjenim državama,
što je posao drugih ljudi.
No, to je baza za međunarodnu solidarnost,
koja je u interesu cijelog svijeta
kako bi se umanjila prijetnja
od nuklearnog rata
i globalnog zagrijavanja.
Jedna stvar koja je apsolutno zapanjujuća,
ne postoji baš ništa slično u povijesti,
mi imamo organizaciju, vodeću organizaciju,
koja se posvetila uništenju
mogućnosti za ljudski život.
To se nije dogodilo nikada prije.
Čak ni za vrijeme nacizma,
ni u vrijeme Atile vođe Huna,
jednostavno ništa poput toga
ne postoji u povijesti.
Ta organizacija zove se
Republikanska stranka.
Tu je najmoćnija zemlja
u povijesti čovječanstva,
koja svijetu govori:
Mi nećemo surađivati u rješavanju
tog razornog problema,
mi ćemo ga učiniti još gorim.
Maksimizirat ćemo korištenje
fosilnih goriva,
za koja vrlo dobro znamo
da uništavaju okoliš.
Naravno da znaju.
Trump može reći da nema
globalnog zagrijavanja,
ali gradi zid oko svog igrališta za golf
kako bi zaustavio porast morske razine.
A to je zaista ozbiljno.
To nije u dalekoj budućnosti.
Zadnji puta kada je svijet bio
negdje blizu te temperature,
par stupnjeva iznad,
prije oko 25 tisuća godina,
razina mora je bila možda
60 do 100 metara viša nego sada.
Zamislite što bi to značilo.
A mi se krećemo u tom smjeru.
To je prijeteći problem.
Činjenica da se to događa
dovoljno je zapanjujuća,
činjenica da to nije na prvim
stranicama novina svakoga dana,
još je više zapanjujuća.
To i sve veća opasnost od nuklearnog rata
uistinu nameću pitanje,
da li je ljudska vrsta uopće održiva?
Što mislite o popularnosti
socijalističkih platformi u SAD i UK?
Bernie Sanders učinio je nešto
što je u potpunom raskoraku
s poviješću američke politike.
A najznačajnija stvar u vezi
prošlog studenog odnosno 16. prosinca,
nije bio izbor Trumpa,
to je bilo prvi puta da se kandidat
popeo skoro do samog vrha
bez financiranja korporativnog sektora,
bez financiranja od privatne imovine,
bez podrške medija,
bilo ignoriran ili klevetan,
završio je skoro pobjedivši na izborima.
Najpopularnija politička ličnost u zemlji.
A u demokratskom društvu,
najpopularnija politička ličnost zemlje
bila bi na prvim stranicama svaki dan.
To je način na koji držimo,
odnosno kako taj naš sustav
sprječava funkcioniranje demokracije.
On je govorio o socijalizmu,
ali mislio je na New Deal
kapitalizam socijalne države.
S Corbynom je jednako.
Parlamentarna Laburistička stranka
posvetila se tome da ga uništi.
Guardian, liberalni tisak, upravo vodi
široku kampanju protiv njega;
razne vrste suludih optužbi za
antisemitizam i mnoge druge stvari,
čineći sve što mogu da ga potkopaju,
a on ipak ne gubi podršku naroda.
To je posve slično Sandersovom fenomenu.
Liberalni establišment,
tisak i politička klasa,
očajnički pokušavaju slomiti te pokrete,
no oni se sami održavaju.
U Sjedinjenim državama,
a slično je u Engleskoj,
Demokratska stranka je u internoj krizi
i ako je ne prebrodi,
vjerojatno će oslabiti,
i dalje propadati.
Narodna baza je socijalno-demokratska,
donacije establišmenta
usmjerene su prema Demokratima,
i tu postoji lom,
ako se ne mogu složiti, u nevolji su.
Nešto slično je u Engleskoj
gdje je narodna baza sklona
socijaldemokratskim mjerama,
poput Corbynovih,
a parlamentarna stranka i vodstvo,
ekvivalenti novih demokrata
Blairovog tipa,
oni to pokušavaju blokirati
zajedno s liberalnim tiskom.
A to je vrlo ozbiljan problem
na nekakvoj centralnoj ljevici.
