
Spanish: 
A lo largo de nuestras vidas, gastamos mucho tiempo, y aún más dinero, ingeniando experiencias agradables.
Reservamos billetes de avión, visitamos playas, admiramos glaciares, saludamos pingüinos, vemos elefantes bebiendo,
y así sucesivamente.
En todo esto, el énfasis está casi siempre en la experiencia misma,
que dura un cierto período de tiempo y luego se acaba.
La idea de dar importancia a la revisita de  una experiencia en la memoria suena un poco extraña o simplemente triste.
No somos asiduos o devotos cultivadores de nuestras experiencias pasadas
Empujamos todas las cosas buenas que nos han sucedido al fondo del armario de nuestra mente
y no esperamos particularmente verlas otra vez en la vida.
Se producen, y luego hemos terminado con ellas.
A veces, sí, vienen de nuevo a nosotros sin que lo pidamos.
Podemos estar en aburrido viaje en tren hacia el trabajo, y de repente, la imagen de una playa al anochecer cobra vida.
O, mientras tomamos un baño, recordamos haber escalado una montaña cubierta de flores con un amigo

French: 
Au cours de nos vies, nous passons beaucoup de temps et même plus d'argent pour des moments agréables.
Nous réservons des billets d'avion, visitons des plages, admirons des glaciers, disons bonjour aux manchots, observons boire les éléphants,
et cetera
Dans tout cela, l'accent est presque toujours sur l'expérience elle-même,
Qui dure un certain temps et se termine
L'idée de se lancer le défi de revoir une expérience dans la mémoire  semble un peu étrange ou simplement triste.
Nous ne sommes pas des cultivateurs assidues ou consacrés à nos expériences passés
Nous poussons toutes les belles choses qui nous sont arrivées à l'arrière de l'armoire de nos esprits
et ne nous attendons pas à les voir de nouveau
Elles arrivent, et après nous en avons fini avec elles.
Elles nous reviennent parfois, spontanément.
Nous pouvons être sur un trajet en train ennuyeux pour travailler, mais soudainement, une image d'une plage à la tombée de la nuit se remet à vivre.
Ou, tandis que nous prenons un bain nous nous rappelons de gravir une montagne couverte de fleur avec un ami

English: 
Throughout our lives, we spend a lot of time and even more money engineering pleasant experiences.
We book airline tickets, visit beaches, admire glaciers, say hello to penguins, watch elephants drinking,
and so on.
In all this, the emphasis is almost always on the experience itself,
which lasts a certain amount of time and then is over.
The idea of making a big deal of revisiting an experience in memory sounds a little strange or simply sad.
We are not assiduous or devoted cultivators of our past experiences
We shove all the nice things that have happened to us at the back of the cupboard of our minds
and don't particularly expect to see them ever again.
They happen, and then we're done with them.
They do sometimes come back to us, unbidden.
We may be on a boring train ride to work but suddenly, an image of a beach at dusk comes to life.
Or, while we're having a bath we remember climbing a flower-covered mountain with a friend

Portuguese: 
No decorrer de nossas vidas, gastamos muito tempo e dinheiro confeccionando experiências prazerosas
reservamos passagens aéreas, visitamos praias, encontramos pinguins, vemos elefantes na água,
e assim por diante.
Em tudo isso, a ênfase é quase sempre sobre a experiência por si só
que dura um determinado período de tempo, e depois acaba.
A ideia de aproveitar uma experiência vivida na memória soa um pouco estranho ou simplesmente triste.
Não cultivamos assiduamente nossas experiências passadas
Nós empurramos tudo de bom que vivemos para a parte de trás do armário de nossas mentes
e e não esperamos recordar nunca mais.
As experiências aconteceram, e estão finalizadas
Elas às vezes voltam para nós, espontaneamente.
Podemos estar no trem para o trabalho mas, de repente, uma imagem de uma praia ao entardecer vem à mente

Croatian: 
Tokom našeg života provodimo puno vremena, a još više novca u potrazi za ugodnim iskustvima.
Rezerviramo avionske karte, posjećujemo plaže, divimo se ledenjacima, pozdravljamo pingvine,
gledamo slonove kako piju, i tako dalje.
U svemu tome, naglasak je gotovo uvijek na samom iskustvu,
koja traje određeno vrijeme i tada je gotovo.
Ideja da radimo veliku stvar od posjećivanja iskustva u sjećanju zvuči pomalo čudno ili jednostavno tužno.
Nismo uporni i predani kultivatori svojih prošlih iskustava.
Skupljamo sve one lijepe stvari koje su nam se dogodile u stražnjem dijelu ormarića našeg uma
i ne očekujemo posebno da ih ikada više vidimo.
Događaju se i tada smo gotovi s njima.
Ponekad nam se vrate, nepozvani.
Možda smo na dosadnoj vožnji vlakom do posla, i iznenada, slika plaže u sumrak oživi.
Ili, dok se kupamo, sjetimo se penjanja na cvijećem prekrivenoj planini s prijateljem

German: 
Während unseres Lebens verbrauchen wir viel Zeit
und noch mehr Geld, um schöne Erlebnisse zu arrangieren.
Wir buchen Flugtickets,
besuchen Strände,
bewundern Gletscher,
sagen Hallo zu Pinguinen,
schauen Elefanten beim Trinken zu
und so weiter.
In alldem liegt der Schwerpunkt fast immer auf der Erfahrung selbst,
welche eine bestimmte Zeitspanne anhält
und dann vorbei ist.
Die Idee, aus dem gedanklichen Wiederaufleben eines Erlebnisses eine große Sache zu machen,
hört sich ein wenig seltsam oder einfach nur traurig an.
Wir sind keine unablässigen oder hingebungsvollen Landwirte unserer vergangenen Erfahrungen
Wir schieben all die schönen Dinge, die uns passiert sind, in die hinterste Ecke unseres Gedächtnisses
und erwarten nicht besonders, sie je wieder zu sehen.
Sie geschehen und dann sind wir mit ihnen fertig.
Allerdings kommen sie manchmal ungebeten zu uns zurück.
Vielleicht sind wir auf einer langweiligen Zugfahrt zur Arbeit
und plötzlich wird das Bild eines Strandes in der Abenddämmerung lebendig.
Oder während eines Bades
erinnern wir uns daran, wie wir einen mit Blumen übersäten Berg

Arabic: 
نقضي الكثير من الوقت طوال حياتنا بل وننفق الكثير من المال للتخطيط لتجاربنا الجميلة،
فنحجز تذاكر الطيران، ونزور الشواطئ ونعجب بالقمم الجليدية، ونسلم على البطاريق، ونشاهد الفِيلة وهي تشرب الماء،
وما إلى ذلك.
وفي كل هذا، تقريبًا معظم تركيزنا يكون على التجربة بحد ذاتها،
والتي تبقى لبرهة من الزمن ثم ما تلبث أن تختفي.
إن فكرة استدعاء تجربة من الذاكرة تبدو غريبةً أو ببساطة مُحزنة..
فنحن لسنا دؤوبين ولا حتى مستحضرين مخلصين لتجاربنا القديمة،
بل نُزيح كل الأشياء الجميلة التي حدثت معنا إلى مؤخرة خِزانات عقولنا،
ولا نتوقع أن نراهم مجددًا أبدًا.
تحدث التجارب وينقضي الأمر،
لكن يحدث أن تعود إلينا في بعض الأحيان دون قصد.
فقد نكون في رحلة قطار مملةٍ إلى العمل فتعود إلى الحياة صورة لشاطئ عند الغسق،
أو نتذكر أثناء الاستحمام تسلّق جبل مكسوّ بالزهور برفقة صديق

Czech: 
Po dobu našich životů, strávíme spoustu času a mnoho peněz vytvářením příjemných zkušeností.
Rezervujeme si letenky, navštěvujeme pláže, obdivujeme ledovce, zdravíme tučňáky, sledujeme slony pít
a tak dále.
V tomhle všem je důraz, skoro vždy na samotném zážitku,
který trvá určitou dobu a potom zmizí.
Myšlenka znovu-navštívení zážitku v paměti zní trochu divně nebo jednoduše smutně.
Nejsme pilní či oddaní pěstitelé našich minulých zážitků.
Strčíme všechny krásné věci které se nám kdy udály do skříně v naší mysli
a neočekáváme, že je kdy navštívíme.
Staly se, a jsme s nimi hotovy.
Někdy se k nám nečekaně vrátí.
Můžeme být na nudné cestě do práce, ale najednou ožije podoba pláže za soumraku.
Nebo, zatímco se koupeme si vzpomeneme na lezení s kamarádem po květinami porostlé hoře

Czech: 
před deseti lety.
Ale malá pozornost je věnována těmto momentům.
Nevytváříme s nimi pravidelná setkání.
Můžeme cítit potřebu je odbýt jako vidinu či přemýšlení o ničem,
Ale co kdybych trochu pozměnili hierarchii prestiže
a polemizovali nad tím, že pravidelná ponoření do našich vzpomínek je kritická část toho co nás může podpořit a utěšit.
A v neposlední řadě je to nejspíš ta nejlevnější a nejvíce flexibilní forma zábavy.
Měli bychom se naučit, pravidelně, cestovat v našich myslích a myslet si, že je až prestižní zůstat doma
a přemýšlet nad výletem na ostrov který jsme jednou podnikli jako tůru na ostrov uzavřeni v našich těžkopádných tělech.
V našem zanedbávání vzpomínek jsme jako rozmazlené děti které vymačkají část potěšení
z našich zážitků a potom je odhodí na stranu aby hledali nová vzrušení.
Část toho proč cítíme potřebu k tolika novým zážitkům může jednoduše být to,
že jsme tak špatní v absorbování těch které jsme zažili.

English: 
a decade before.
But little attention tends to get payed to such moments.
We don't engineer regular encounters with them.
We may feel we have to dismiss them as daydreaming or thinking about nothing.
But what if we were to alter the hierarchy of prestige a little,
and argue that regular immersion in our memories is a critical part of what can sustain and console us.
And not least, is perhaps the cheapest and most flexible form of entertainment.
We should learn, regularly, to travel around our minds and think it almost as prestigious to sit at home
and reflect on a trip we once took to an island as to trek to this island encased in our cumbersome bodies.
In our neglect of our memories, we are spoiled children who squeeze only a portion of the pleasure
from our experiences, and then toss them aside to seek new thrills.
Part of why we feel the need for so many new experiences may simply be
that we're so bad at absorbing the ones we've had.

Croatian: 
desetljeće prije.
Ali malo se pozornosti pridaje takvim trenucima.
Ne dogovaramo redovne susrete s njima.
Možda ćemo osjetiti da ih moramo odbaciti kao sanjarenje ili razmišljanje o ničemu.
Ali što ako malo promijenimo hijerarhiju prestiža,
i utvrdimo da redovito uranjanje u naša sjećanja su kritični dio onoga što nas može održati i utješiti.
I ne najmanje važno, možda je najjeftiniji i najfleksibilniji oblik zabave.
Trebali bismo redovito učiti putovati u našim mislima i smatrati to prestižnim gotovo kao sjediti kod kuće
i prisećati se onog našeg puta na otok, kao da njime sada planinarimo, ali ovaj put u našim nezgrapnim tijelima.
U zanemarivanju naših sjećanja mi smo razmažena djeca koja istisnu samo dio užitka
iz svojih iskustava, a zatim ih bacamo u stranu u potrazi za novim uzbuđenjima.
Dio razloga zašto osjećamo potrebu za toliko novih iskustava jednostavno može biti
što smo tako loši u apsorpciji onih koje smo imali.

Arabic: 
قبل عقد من الزمن.
لكن بعض الاهتمام قد يُعار للحظات كهذه،
فنحن لا نخطط للقاء اعتيادي معهم،
بل نشعر بأن علينا التخلي عنهم كحلمٍ يقظٍ أو تفكيرٍ باللاشيء.
لكن ماذا إذا غيّرنا التسلسل الهرمي للمكانةِ قليلًا،
فهناك ادعاء يقول إن الانغماس الطبيعي في ذكرياتنا جزء رئيسي مما يمكن أن يبقينا بمأمن ويواسينا.
وليس فهذا فحسب، بل ربما كان نوعًا أرخص وأكثر مرونة من وسائل الترفيه.
علينا أن نتعلم أن نسافر حول عقولنا بانتظام ونعتبر جلوسنا في المنزل أمرًا جميلًا،
ونفكر برحلةٍ قمنا بها ذات يومٍ إلى جزيرةٍ وكأن الذهاب إلى تلك الجزيرة مُصندقٌ داخل أجسادنا المعقدة.
إننا نغدو -بِتجاهلنا لذكرياتنا- كأطفالٍ مدللين يرنون إلى جزءٍ فقط من المتعة
الناجمة عن تجاربنا، ومن ثم تنحيتهم جانبًا والبحث عن إثاراتٍ أخرى.
وقد يكون جزء من شعورنا بالحاجة للكثير التجارب الجديدة هو ببساطة
أننا فاشلون بشدة في الانغماس بالتجارب التي نملكها.

German: 
vor einem Jahrzehnt mit einem Freund bestiegen haben.
Allerdings werden solche Momente gerne übersehen.
Wir arrangieren keine regelmäßigen Begegnungen mit ihnen.
Wir glauben vielleicht, wir müssten sie als Tagträumen oder leeres Nachdenken abtun.
Aber was, wenn wir die Hierarchie des Ansehens ein wenig verändern würden
und behaupten, dass regelmäßiges Eintauchen in unsere Erinnerungen
ein entscheidender Teil von dem ist, was uns Kraft gibt und uns aufmuntert.
Und nicht zuletzt ist es vielleicht die günstigste und flexibelste Form der Unterhaltung.
Wir sollten lernen, regelmäßig in unserem Geist zu reisen,
und zuhause zu sitzen und über eine frühere Reise zu einer Insel nachzudenken für fast genauso angesehen zu halten,
wie in unseren unhandlichen Körpern eingeschlossen zu dieser Insel zu reisen.
Da wir unsere Erinnerungen vernachlässigen,
sind wir verzogene Kinder, die nur einen Teil des Vergnügens aus unseren Erlebnissen pressen
und sie dann weglegen, um nach dem nächsten Nervenkitzel zu suchen.
Ein Grund für unser Bedürfnis nach so vielen neuen Erfahrungen könnte einfach darin liegen,
dass wir so schlecht darin sind, das bereits Erlebte zu auszuschöpfen.

Portuguese: 
Ou, no banho, lembramos de escalar uma montanha coberta de flores com um amigo 10 anos atrás
Mas damos pouca atenção para tais momentos
Não planejamos esses encontros regularmente
Podemos sentir que temos de descartar como um sonho ou pensamento vazio
Mas e se alterarmos a hierarquia de prestígio um pouco,
argumentando que a imersão regular em nossas memórias é uma parte crítica para nos sustentar e nos consolar
E não menos importante, é talvez a forma mais barata e mais flexível de entretenimento.
Devemos aprender, regularmente, a viajar em nossas mentes e achar o mesmo prestígio em sentar em casa
e refletir sobre uma viagem que fez como em viajar de fato para a ilha em carne e osso
Negligenciando nossas memórias, somos como crianças mimadas que tiram somente um pouco do prazer
a partir de nossas experiências, e em seguida, jogam fora em busca de novas emoções
Parte da razão pela qual sentimos a necessidade de tantas novas experiências pode ser simplesmente
porque somos péssimos em aproveitar as experiencias que já tivemos

Spanish: 
hace una década.
Pero se tiende a poner poca atención a esos momentos.
No diseñamos encuentros regulares con ellos.
Podemos sentir que tenemos que descartarlos por haber estado soñando despiertos o pensando en nada.
Pero ¿y si tuviéramos que modificar un poco la jerarquía del prestigio,
y alegáramos que la inmersión regular en nuestros recuerdos es una parte fundamental de lo que nos puede sostener y consolarnos?
Y no menos importante, es quizás la forma más barata y flexible de entretenimiento.
Debemos aprender, con regularidad, a viajar en nuestra mente y pensar que es casi tan prestigioso como quedarse en casa
y reflexionar en un viaje que una vez tomamos hacia una isla tal como si hiciéramos trekking en esta isla encerrados en nuestros incómodos cuerpos.
En nuestra negligencia hacia nuestros recuerdos, somos niños consentidos que sólo extraen una parte del placer
de nuestras experiencias y luego las tiramos un lado para buscar nuevas emociones.
Parte de la razón por la cual sentimos la necesidad de tantas nuevas experiencias puede ser, simplemente,
que somos muy malos absorbiendo las que hemos tenido.

French: 
une décennie avant
Mais nous avons peu d’intérêt  pour de tels moments.
Nous n'entreprendrons pas de rencontres régulières avec eux.
Nous pouvons sentir que nous devons les rejeter, comme rêvasser et ne penser à rien.
Mais si nous devions changer la hiérarchie un peu,
et affirmer que l'immersion régulière dans nos souvenirs est une partie constructive , pour supporter et nous consoler.
et du moins, c'est peut-être la forme la moins cher  et la plus flexible de divertissement.
Nous devrions apprendre, régulièrement,  à voyager autour de nos avis et penser cela presque comme prestigieux d'être assis à la maison
et de réfléchir sur un voyage où
nous sommes allez sur une île pour faire un périple à cette île enfermés dans nos corps encombrants.
Dans notre négligence de nos souvenirs, nous sommes des enfants gâtés qui se servent seulement d'une partie du plaisir
De nos expériences et les rejettent ensuite pour chercher de nouveaux frissons.
La partie du pourquoi nous sentons le besoin de tant de nouvelles expériences peut simplement être
Que nous soyons si mauvais à l'absorption de ceux que nous avons eu.

Czech: 
K pomoci při soustředění na naše vzpomínky nepotřebujeme nic technického.
Určitě nepotřebujeme kameru.
V naší mysli již kamera je a vždy je zapnutá a zachycuje vše co jsme kdy viděli.
Obrovské části zážitků jsou stále v naší hlavě, neporušené a jasné, jen čekají až se sami sebe zeptáme
na vůdčí otázky jako: "Kam jsme šli potom co jsme přistáli?" nebo "Jaká byla první snídaně?"
Když nemůžeme spát,když nemáme wifi, tak bychom měli přemýšlet nad vydáním se na vzpomínkovou cestu.
Naše zážitky nezmizely jen proto, že se již neodvíjejí před našima očima.
Jednoduše můžeme zůstat ve styku s mnohým co je učinilo příjemné skrz umění vyvolání.
Nekonečně mluvíme o virtuální realitě, přece nepotřebujeme žádná zařízení
již máme ty nejlepší zařízení pro virtuální realitu v našich hlavách.
Můžeme, klidně hned zavřít oči a cestovat  mezi ty nejlepší, nejvíce potěšující

Portuguese: 
Para nos ajudar a concentrar em nossas memórias, não precisamos de nada técnico.
Nós certamente não precisamos de uma câmera.
Já temos uma câmera em nossas mentes que fica sempre ligada e guarda tudo o que eu já vimos
Pedaços enormes de experiência ainda estão em nossas mentes, intactas e vivas, esperando perguntas como:
"Pra onde fomos depois que pousamos? ou, "Qual foi o primeiro café da manhã que tomamos?
Quando não conseguimos dormir, quando não há WiFi, devemos sempre pensar em viajar na memória
Nossas experiências não desapareceram só porque não acontecem em frente aos nosso olhos
Podemos permanecer em contato com muito do que foi agradável, simplesmente através da arte da recordação.
Nós falamos muito em realidade virtual, mas nós não precisamos de aparelhos
já temos as melhores máquinas de realidade virtual em nossa própria cabeça.
Podemos, agora, fechar os olhos, viajar internamente e reviver os melhores e mais consoladores

French: 
Pour nous aider à nous concentrer plus sur nos souvenirs, nous n'avons pas besoin de technique.
Nous n'avons certainement pas besoin d'une caméra.
Il y a un une caméra dans nos esprits déjà qui est toujours branché. Il prend tout ce que nous avons jamais vu.
Les morceaux énormes d'expérience sont toujours là dans nos têtes, intacts et vifs, nous attendant juste pour nous demander
Des questions principales comme, ' Où avons-nous recherché après avoir atterri ? ' Ou, ' Qu'elle a été le premier petit déjeuner ? '
Quand nous ne pouvons pas dormir, quand il n'y a aucun WiFi, nous devrions toujours penser à y allez
Nos expériences n'ont pas disparu juste parce qu'ils ne se déroulent plus directement devant nos yeux.
Nous pouvons rester dans le contact avec une si grande partie de ce qui les a faits agréable, simplement par l'art d'évocation.
Nous parlons infiniment de réalité virtuelle, pourtant nous n'avons pas besoin de gadgets
Nous avons les meilleures machines de réalité virtuelle déjà dans nos propres têtes.
Nous pouvons, tout de suite, fermer nos yeux et voyager, et rester parmi les meilleurs et les plus consolants

English: 
To help us focus more on our memories, we need nothing technical.
We certainly don't need a camera.
There is a camera in our minds already that is always on. It takes everything we've ever seen.
Huge chunks of experience are still there in our heads, intact and vivid, just waiting for us to ask ourselves
leading questions like, 'Where did we go after we landed?' or, 'What was the first breakfast like?'
When we can't sleep, when there is no wifi, we should always think of going on memory journeys.
Our experiences have not disappeared just because they're no longer unfolding right in-front of our eyes.
We can remain in touch with so much of what made them pleasurable, simply through the art of evocation.
We talk endlessly of virtual reality, yet we don't need gadgets
we have the finest virtual reality machines already in our own heads.
We can, right now, shut our eyes and travel into and linger amongst the very best and most consoling

Arabic: 
نحن لسنا بحاجةٍ للتقنية لمساعدتنا في التركيز على الذكريات،
وبالتأكيد لسنا بحاجةٍ لكاميرا.
فهناك بالفعل كاميرا في عقولنا قيد التشغيل تلتقط دائمًا صورًا لكل ما رأيناه،
قطع ضخمة من التجارب لا تزال قابعةً في عقولنا سليمةً وجليّة تنتظرنا أن نسأل أنفسنا
أسئلةً إيحائية مثل، أين ذهبنا بعد أن هبطت الطائرة؟ كيف كان يبدو إفطارنا الأول؟
حين نعجز عن النوم أو حين لا يكون هناك واي فاي، فيتعين علينا دائمًا أن نفكر بالذهاب في رحلات ذاكرة.
لم تختفِ ذكرياتنا لأنها لم تعد تتجسد أمام أعيننا.
نستطيع البقاء على قيد اتصال مع الكثير مما جعلها ممتعة، وذلك ببساطة عن طريق فن استعادة الذكريات.
نتحدث دون حد عن الواقع الافتراضي ولكننا لا نحتاج أجهزة لتجسيده،
فنحن نملك مُسبقًا أروع آلات الواقع الافتراضي في عقولنا،
ونستطيع في هذه اللحظة، أن نغلق أعيننا ونسافر عبر أفضل وأكثر اللحظات مشورةً،

Spanish: 
Para ayudarnos a centrarnos más en nuestros recuerdos, no necesitamos nada técnico.
Ciertamente no necesitamos una cámara.
Ya existe una cámara en nuestra mente que siempre está encendida. Graba todo lo que veremos en nuestra vida.
Enormes trozos de experiencia aún están allí en nuestras cabezas, intactos y vívidos, a la espera de que nos preguntemos
preguntas conducentes como, "¿Dónde fuimos después de aterrizar? ' o, "¿Cómo fue el primer desayuno? '
Cuando no podemos dormir, o cuando no hay wifi, siempre deberíamos pensar en viajar a los recuerdos
Nuestras experiencias no han desaparecido sólo porque ya no se estén desarrollando justo frente a nuestros ojos.
Podemos permanecer en contacto con gran parte de lo que las hizo placenteras, simplemente a través del arte de la evocación.
Hablamos sin parar de la realidad virtual, sin embargo, no necesitamos aparatos
ya tenemos las mejores máquinas de realidad virtual en nuestras propias cabezas.
Podemos, en este momento, cerrar los ojos, viajar dentro y permanecer entre los mejores, más reconfortantes

German: 
Um uns mehr auf unsere Erinnerungen konzentrieren zu können,
brauchen wir keine Technik.
Wir brauchen mit Sicherheit keine Kamera.
In unseren Köpfen existiert bereits eine Kamera,
die ständig eingeschaltet ist.
Sie nimmt alles auf, was wir je gesehen haben.
Große Teile unserer Erfahrung sind immer noch in unseren Köpfen,
unversehrt und lebendig,
und warten nur darauf, dass wir uns Leitfragen wie
"Wohin sind wir nach der Landung gegangen?" oder
"Wie war das erste Frühstück?" stellen.
Wenn wir nicht schlafen können oder es kein WLAN gibt,
sollten wir immer daran denken, auf Erinnerungsreise zu gehen.
Unsere Erlebnisse sind nicht verschwunden,
nur weil sie sich nicht länger direkt vor unserem Auge abspielen.
Wir können mit so vielen Dingen, die sie angenehm gemacht haben, in Kontakt bleiben,
allein durch die Kunst des Wachrufens.
Wir reden unaufhörlich von Virtual Reality,
trotzdem brauchen wir keine technischen Spielereien.
Wir haben die besten VR-Maschinen bereits in unseren Köpfen.
Wir können in diesem Moment unsere Augen schließen
und in die allerbesten, tröstendsten und lebensförderndsten Stellen unserer Verganhenheit reisen

Croatian: 
Da si pomognemo više se fokusirati na naša sjećanja, ne trebamo ništa tehničko.
Svakako nam ne treba kamera.
Već postoji kamera u našim glavama koja je uvijek uključena. Snima sve što smo ikad vidjeli.
Ogromni komadići iskustva još uvijek su tu u našim glavama, netaknuti i živopisni, samo čekaju da se upitamo
vodeća pitanja poput: "Kamo smo otišli nakon što smo sletjeli?" ili: "Kakav je bio prvi doručak?"
Kad ne možemo spavati, kad nema wifija, uvijek bismo trebali razmišljati o putovanju u memoriju.
Naša iskustva nisu nestala samo zato što se više ne odvijaju točno ispred naših očiju.
Možemo ostati u kontaktu s toliko toga što ih je učinilo ugodnim, jednostavno kroz umjetnost evokacije.
Beskrajno govorimo o virtualnoj stvarnosti, a ipak nam ne trebaju uređaji,
imamo najbolje strojeve za virtualnu stvarnost već u našim glavama.
Možemo upravo sada zatvoriti oči, putovati unutar i zadržati se među najboljim, najutješnijim

Portuguese: 
momentos do nosso passado.

Croatian: 
i olakšavajućim dijelovima naše prošlosti.

French: 
morceaux de vie améliorant notre passé

English: 
and life-enhancing bits of our past.

Czech: 
a životně posilujíci části naší minulosti.

Spanish: 
y más enriquecedores retazos de nuestro pasado.

Arabic: 
وتحسينًا للحياة من ماضينا.
ترجمة: فريق أُترجم @Autrjim

German: 
und dort verweilen.
