בסרטון הקודם על קווזארים, אני חושב
שעוררתי קצת עניין כשזרקתי לאוויר את הרעיון
ששביל החלב יתנגש עם גלקסיית אנדרומדה,
אנשים חושבים שזה יקרה בעוד 3-5 מליארד שנים.
ואמרתי את זה מחוץ להקשר, שאולי,
אולי, החורים השחורים העל-מאסיבים
בליבה, המרכזים הגלקטיים של כל אחת מהגלקסיות האלו
יתחילו לקבל קצת יותר חומר כאשר
ההתנגשות תתרחש, ואולי קווזארים יווצרו.
אני לא יודע.
אבל לאור העניין בנושא, מה שאני רוצה לעשות כאן
זה דבר לא קונבנציונאלי עבור אקדמיית קהאן,
ולמעשה אני אראה סרטון.
ולפני שאתחיל את הסרטון, אני חייב
לתת קרדיט, היכן שנדרש לתת קרדיט.
זו היא סימולציית מחשב-על שנעשתה  
במרכז הלאומי ליישומי מחשוב-על בנאס"ה,
על ידי ב. רוברסטון מקאלטק
ול. הרנקיסט מאוניברסיטת הרווארד.
ואני רוצה שתזכרו, הזמן כאן זז סופר מהר.
רק כדי שתבינו, משך הזמן שלוקח
לכוכב שנמצא במרחק של השמש
להקליף את המרכז הגלקטי פעם אחת
זה 250 מליון שנים.
ואתם הולכים לראות את זה קורה 
מספר פעמים לאורך הסרטון הזה.
כך שלמעשה הסרטון הזה מתרחש לאורך מליארדי שנים.
אבל כאשר מריצים את הזמן בצורה כזו,
אתם תראו שזה נותן המחשה 
לדינמיקה המתקיימת באינטראקציות האלו.
הדבר הנוסף עליו אני רוצה לדבר לפני 
שאני מתחיל את הסרטון הוא שאנו מדברים
על התנגשות של גלקסיות,
זה לא אומר שהכוכבים מתנגשים.
למעשה, יהיו מספר מועט מאוד של כוכבים
שבאמת יתנגשו.
ההסתברות להתנגשות בין שני כוכבים נמוכה מאוד.
וזה בגלל שלמדנו, כאשר 
דיברנו על קנה מידה בין כוכבי,
שיש בעיקר מקום פנוי בין הכוכבים.
הכוכב הקרוב ביותר אלינו נמצא במרחק 4.2 שנות אור.
וזה בערך שווה ל-30 מליון פעמים הקוטר של השמש.
כך שיש הרבה יותר מקום פנוי מאשר מקום שנתפס על ידי כוכבים, 
או אפילו על ידי מערכות שמש.
אז בואו נתחיל את האנימציה.
זה דיי מדהים.
מה שאתם הולכים לראות כאן, אז אלו
רק ה.. כמובן, סיבוב אחד הוא למעשה
250 מליון שנים, פחות או יותר.
אבל כעת אתם רואים את שהכוכבים האלו כאן
מתחילים להימשך לליבה הזו,
ואז הם למעשה נמשים לליבה הזאת.
ואז חלק מהדברים בליבה
הזאת נמשך לכוכבים האלו, והם 
נמשכים החוצה.
זה היה המעבר הראשון של שני הגלקסיות.
חלק מהדברים נזרקים לחלל הבינגלקטי.
ואתם עלולים להיות מוטרדים שאולי זה יקרה לכדור הארץ,
וישנה סבירות מסוימת שזה אכן 
יקרה לכדור הארץ, אבל זה לא 
ישפיע על מה שמתרחש בתוך מערכת השמש
של הכוכבים הללו.
זה מתרחש כל כך לאט, כך שלא תרגישו
שום תאוצה, או כל דבר אחר.
וזהו המעבר השני.
אז הם עברו אחד ליד השני פעם אחת.
ופעם נוספת, אנחנו רואים את זה,
זה מתרחש על פני מאות מליוני,
או מליארדי שנים.
ובמעבר השני, הם לבסוף מסוגלים להתמזג.
כל האינטראקציות האלו הם רק כתוצאה
מכוח המשיכה בין כוכבי, 
אפשר לומר במרחקים בינגלקטיים.
אפשר לראות שהם מתמזגים למה שניתן להיקרא
בשם חלבומדה, או אולי שביל האנדרומדה.
אני לא יודע.
איך שתרצו לקרוא לזה.
אבל למרות שהם התמזגו, הרבה מאוד דברים
נזרקו החוצה לחלל הבינגלקטי.
אבל זו אנימציה דיי מדהימה בעייני.
זה מדהים איך שזה יכול להתרחש לאורך
מימדי אורך וזמן גלקטיים.
אבל זה גם דיי מגניב, איך שמחשב-על מסוגל
לעשות את כל החישובים האלו בכדי להבין
מה כל חלקיק, שהוא למעשה כוכב, 
או צביר כוכבים, או קבוצה של כוכבים, עושה בכדי
להמחיש לנו את הדינמיקה האמיתית שמתקיימת.
אבל זה דיי מגניב.
זה דיי מגניב.
תסתכלו על זה.
אני מתכוון, אלו - כל נקודה קטנה
היא קבוצה של כוכבים, אלפי כוכבים,
בתיאוריה.
